Справа № 335/6573/25
Провадження № 2/314/1907/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року  м.Вільнянськ 
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді    Кіяшко В.О.,
секретар судового засідання    Румянцева А.М.,
справа № 335/6573/25;
провадження № 2/314/1907/2025;
учасники справи:
- позивач ОСОБА_1 ;
- відповідач Чернігівська селищна військова адміністрація Бердянського району Запорізької області;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Чернігівської селищної військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про визнання права власності,

стислий виклад позицій сторін.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черніговської селищної військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про визнання права власності.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.01.1993 між позивачем та колгоспом «Дружба» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі цього договору позивачу 16.06.1993 Пологівським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення про право власності на житло- будинок загальною площею 29,5 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстраційним надписом.
09.04.2025 та 21.05.2025 позивач, з метою внесення відомостей про наявність у нього права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно адміністративних послуг Запорізької міської ради.
Проте рішенням від 21.05.2025 № 79012097 державний реєстратор відмовив в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що не вдалося отримати інформацію від ТОВ «КП ІМПУЛЬС» щодо зареєстрованого права на виявлений об`єкт до 2013 року.
Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало державну реєстрацію права власності на будинок за ОСОБА_1 , залишилося на тимчасово окупованій території, а саме в м. Пологи, тому отримання державним реєстратором інформації з цього бюро технічної інвентаризації є неможливим.
З цих причин, позивач позбавлений внести відомості про свій будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому порушуються його права на володіння, користування та розпорядження будинком.
Тому немає іншого способу захисту моїх прав в цих умовах, окрім як визнання за мною права власності в судовому порядку.
Позивач звернувся до суду з заявою на задоволенні позову наполягав, проти заочного рішення суду не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2025 цивільна справа № 335/6573/25 направлена за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області .
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 335/6573/25 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської селищної військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про визнання права власності.
Призначено підготовче судове засідання у справі № 335/6573/25 на 04.11.2025 р. о 09.00 годині в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області за адресою: м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4, ІІІ поверх.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.11.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, 
встановив

що 06.01.1993 між позивачем та колгоспом «Дружба» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі цього договору позивачу 16.06.1993 Пологівським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення про право власності на житло- будинок загальною площею 29,5 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстраційним надписом.
09.04.2025 та 21.05.2025 позивач, з метою внесення відомостей про наявність у нього права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно адміністративних послуг Запорізької міської ради.
Проте рішенням від 21.05.2025 № 79012097 державний реєстратор відмовив в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що не вдалося отримати інформацію від ТОВ «КП ІМПУЛЬС» щодо зареєстрованого права на виявлений об`єкт до 2013 року.
Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало державну реєстрацію права власності на будинок за ОСОБА_1 , залишилося на тимчасово окупованій території, а саме в м. Пологи, тому отримання державним реєстратором інформації з цього бюро технічної інвентаризації є неможливим.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.
Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод.
Відповідно до положень ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, статті 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати.
Судові витрати у справі складаються із судового збору, вони понесені та сплачені позивачем і в силу ст.141ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, суд, -

вирішив:

позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок загальною площею 29,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.12.2025.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Чернігівська селищна військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, код ЄДРПОУ 45151848, адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.164.

Суддя       Вікторія Олександрівна Кіяшко
24.12.2025