Справа № 931/738/25 	Головуючий у 1 інстанції: Масляна С. В. 	
Провадження № 22-ц/802/163/26  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на заочне рішення Локачинського районного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 27 травня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 100469853, за умовами якого товариство надало позичальнику фінансовий кредит у розмірі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику грошові кошти в обсязі та у строк відповідно до умов кредитного договору. 
Проте позичальник ОСОБА_1 свої зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.
14 вересня 2021 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Мілоан» був укладений договір факторингу № 08Т, за умовами якого ТзОВ «Мілоан» відступило новому кредитору ТзОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 100469853 від 27 травня 2021 року. Позичальнику ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 у свою користь заборгованість за кредитним договором № 100469853 від 27 травня 2021 року у розмірі 71 850 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Заочним рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року у цій справі позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 850,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 896,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 850,00 грн.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач ТзОВ «Діджи Фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному розмірі.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 23 січня 2026 року – дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Судом за матеріалами справи встановлено, що 27 травня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений договір про споживчий кредит № 100469853, за умовами якого кредитодавець зобов`язувався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений пунктом 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язувався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт 1.1. договору) (а. с. 15-20).
Загальний розмір кредиту складає 15 000 грн, кредит надається строком на 30 днів з 27 травня 2021 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу) 26 червня 2021 року, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 26 850 грн, комісія за надання кредиту – 2 850 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом – 9 000 грн, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Договір про споживчий кредит № 100469853 укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Відповідно до пункту 6.1 договору про споживчий кредит цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (смс) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладання (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через веб сайт або у смс - повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлене позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. Згідно з пунктами 6. 4, 6. 5 договору сторони погодили, що укладений кредитний договір після його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором є таким, що укладений у письмовій формі.
27 травня 2021 року ТзОВ «Мілоан» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 15 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 28046716 (а. с. 32).
14 вересня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» (клієнт) та ТзОВ «Діджи Фінанс» (фактор) був укладений договір факторингу № 08Т, за умовами якого клієнт відступає фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, що зазначені в Реєстрі прав вимоги, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 100469853 на загальну суму 71 850,00 грн, з яких 15 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 54 000,00 грн – заборгованість за процентами, 2 850 грн - комісія (а. с. 12, 21-27).
У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року (провадження № 911/19/19) зроблено висновок, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У своїй позовній заяві ТзОВ «Діджи Фінанс» просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 850,00 грн, з яких 15 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 54 000,00 грн – заборгованість за процентами, 2 850,00 грн – комісія.
Частково задовольняючи позовні вимоги ТзОВ «Діджи Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підстави для стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за процентами у розмірі 54 000,00 грн відсутні.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
За умовами договору про споживчий кредит сума кредиту складає 15 000 грн, кредит надається строком на 30 днів з 27 травня 2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26 червня 2021 року (а. с. 15).
Згідно з наданим позивачем графіком платежів за договором про споживчий кредит грошові кошти у кредит надавалися у термін з 27 травня 2021 року по 26 червня 2021 року (30 днів), сума кредиту складає 26 850 грн, з яких 15 000 грн - тіло кредиту, 9 000 грн - проценти за користування кредитом, 2 850 грн - комісія за надання кредиту (а. с. 19).
Розділ 2 договору № 100469853 передбачає умови виконання, тобто реалізації самого предмета договору, визначеного у розділі 1 договору про споживчий кредит.
У пункті 2.2.1 договору зазначено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в пунктах 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату, вказаний у пункті 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний у пункті 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною у пункті 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною у пункті 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених у пункті 2.3 договору.
Пролонгація договору може відбуватися на пільгових умовах (пункт 2.3.1.1) або на стандартних (базових) умовах (пункт 2.3.1.2).
Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) (пункт 2.31.2 договору).
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач як позичальник вчинив певні дії, які б об`єктивно свідчили б про його добру волю і бажання здійснити пролонгацію кредиту, зокрема сплатив відповідну комісію, як це передбачено пунктом 2.2.1 договору.
Крім цього, структура самого договору про споживчий кредит достатньо свідчить, що строк кредитування визначається предметом договору (розділ 1) і становить 30 днів, а подальші умови, що визначені у розділі 2 договору, передбачають лише умови виконання самого предмета договору, тобто розділу 1 договору, який і включає у себе строк кредитування.
З урахуванням положень укладеного договору про споживчий кредит про те, що строк кредитування закінчився 26 червня 2021 року, суд першої інстанції правильно вважав, що відсотки, нараховані поза межами строку кредитування, до стягнення з позичальника не підлягають.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Право кредитодавця ТзОВ «Мілоан» нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 26 червня 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця забезпечувалися частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ТзОВ «Діджи Фінанс» та стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 850 грн, з яких 15 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9 000 грн – заборгованість за процентами, 2 850 грн – комісія за надання кредиту.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення.
Заочне рішення Локачинського районного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді