ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2026 року	справа № 380/20954/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, -
УСТАНОВИВ:
Національна академія Національної гвардії України (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі — відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 10 серпня 2023 року по 25 вересня 2025 року у розмірі 266 593,27 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач достроково припинив навчання в Національній академії Національної гвардії України чим порушив умови контракту, тому у нього виник обов`язок відшкодувати витрати понесені позивачем на його утримання та забезпечення під час проходження навчання. У добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплатив, тому позивач звернувся із цим позовом до суду.
Ухвалою від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 22.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представниці відповідача про зупинення провадження.
На адресу суду від представниці відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вважає позивач помилково включив до загального розміру витрат - суми, виплаченого йому грошового забезпечення (у тому числі додаткової грошової винагороди), яке за своєю суттю було (безповоротною) оплатою праці (винагородою) за несення Відповідачем служби (у тому числі під час дії правового режиму - воєнного стану). Відтак, вважаю, що даний позов підлягає частковому задоволенню. І з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню лише витрати, пов`язані з його утримання під час навчання, без врахування сум, виплаченого йому за несення військової служби - грошового забезпечення (з урахуванням додаткової грошової винагороди). Просить позов задовольнити частково.
Суд вивчив матеріали справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються та встановив таке.
Відповідно до Витягу з Наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 10.08.2023 № 234 ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, та присвоєно первинне військове звання — рекрут. Призначений на посаду курсанта та вважається таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 10.08.2023, який зарахований на денну форму навчання за державним замовленням на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Службово-бойова діяльність підрозділів НГУ із забезпечення державної безпеки».
Відповідачем 25.06.2025 подано рапорт, в якому ОСОБА_2 просить відрахувати його з навчального закладу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі частини 11 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Таке рішення пояснив бажанням проходити військову службу за контрактом у військових частинах оперативного призначення НГУ, на посадах осіб сержантського або старшинського складу.
Згідно з Витягом з рішення № 14 на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 30 червня 2025 року ухвалено клопотати перед т.в.о. начальника Академії про дострокове припинення (розірвання) контракту про навчання, виключення зі списків Академії та всіх видів забезпечення курсанта 3-го відділення 253 навчальної групи курсу № 6 командно-штабного факультету солдата ОСОБА_1 .
Відповідно до Наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 31.07.2025 № 764 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 » слідує таке. 
1. Службове розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 . Закінчити.
2. Факт небажання продовжувати навчання курсантом 3 відділення 253 навчальної групи курсу № 6 командно-штабного факультету солдатом ОСОБА_1 вважати таким, що підтвердився.
3. Задовільнити рапорт солдата ОСОБА_1 . Та відрахувати з вищого військового навчального закладу за наявності підстав, передбаченим частиною одинадцятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з витягом з Наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 28.08.2025 № 25 о/с відповідно до частини 11 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» достроково припинити (розірвати) Контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відрахувати з навчання та вважати таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації, на особливий період солдата ОСОБА_1 , курсанта 3-го відділення 253-ї навчальної групи курсу № 5 навчально-наукового інституту забезпечення державної безпеки.
Наказом начальника Академії від 25.09.2025 № 265 мтр по стройовій частині відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:
по КЕКВ-2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 112228,87 грн.; 
по КЕКВ- 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 16196,90 грн.; 
по КЕКВ-2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 192,85 грн.; 
по КЕКВ-2230 «Продукти харчування» у розмірі 97887,91 грн.; 
по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв» 40086,74 грн. 
Узагальнена сума відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням за період навчання становить 266593,27 (двісті шістдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 27 коп.). 
Як слідує з заяви-зобов`язання від 25.09.2025 ОСОБА_1 з зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету на утримання у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 266593,27 грн ознайомлений, та не згоден. Не зобов`язується добровільно відшкодовувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України під час проходження військової служби (навчання) у розмірі 266593,27 грн. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат попереджений, що таке відшкодування здійснюватиметься у судовому порядку.
Позивачем 26.09.2025 за № 84/1/22/2-2263-2025 складно претензію про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти. Висунуто вимогу про сплату в термін до 10.10.2025 сплатити заборгованість вартості витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у закладі вищої освіти у сумі 266593,27 грн, та зазначено реквізити для оплати.
Станом на дату звернення до суду із позовом, відповідачем заборгованість не сплачена.
При вирішенні спору суд керується таким.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України»(далі - Закону), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) і призначена для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордон), припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону, до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, виші військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.
Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз. закладів охорони здоров`я та установ.
Відповідно до п.п. 3, 6 Розділу І «Загальна частина», п. 1 Розділу VIIII «Джерела надходження і порядок використання коштів та майна Академії» Статуту Національної Академії Національної гвардії України, Національна академія Національної гвардії України (далі - Академія) є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України (далі - ГУ НГУ) та знаходиться у сфері управління МВС України.
Відповідно до п. 1 Положення про МВС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а тому згідно рішенням Конституційного Суду України № З-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у межах даної справи.
Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідній редакції (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до положень частини 6 статті 2 цього Закону до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина 1).
Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (частина 2).
Відповідно до положень частини 5 статті 25 даного Закону з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2статті 23 цього Закону.
Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі — Порядок, Порядок № 964).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно з пунктом 6 Порядку витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
Пунктом 7 Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Згідно з умовами контракту про проходження навчання у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України від 10.08.2023 року, термін навчання (служби) курсант зобов`язувався відшкодувати витрати пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через, зокрема, небажання продовжувати навчання.
Пунктом 9 Контракту зазначено, що чинність наказу припинено 25.09.2025 у зв`язку з відрахуванням з навчання за наявності підстав, передбачених ч. 11 через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) ст. 25 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», зі списків особового складу навчального закладу виключений Наказом начальника Академії від 25.09.2025 № 265 с/ч.
Тому, у відповідача виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Згідно власноруч підписаного відповідачем контракту про проходження військової служби (навчання), останній добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Отже, відповідач був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку з відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі дострокового розірвання ним контракту.
Водночас, враховуючи приписи частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII та пункт 7 Порядку № 964, право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.
Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення суб`єкта владних повноважень до суду.
Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 340/685/19, від 10.10.2019 у справі № 140/721/19, від 28.05.2021 у справі № 320/7233/19, від 06.04.2023 у справі № 400/4280/20, від 23.03.2023 у справі № 420/24331/21.
При цьому слід враховувати, що у разі дострокового розірвання контракту, саме вищий навчальний заклад здійснює розрахунок фактичних витрат за видами забезпечення відповідно до правил пунктів 2.1., 2.3 Порядку № 419/831/240/605/537/219/534, про що складає відповідні довідки-розрахунки, а також зазначає суму відшкодування у наказі про звільнення курсанта.
Тому, враховуючи викладене, суд зазначає, що правильне вирішення спору у справі залежить від того, чи ознайомлено відповідача із розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, здійсненим відповідно до приписів Порядку № 964 та Порядку №419/831/240/605/537/219/534, та запропоновано йому добровільно відшкодувати такі витрати.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем складено розрахунки сум які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період навчання з 10 серпня 2023 року по 25 вересня 2025 року.
Відповідно до розрахунку фактичних видатків державного бюджету № 91, які підлягають відшкодуванню курсантом по КЕКВ-2112 «грошове забезпечення військовослужбовців», розмір таких складає 112228,87 грн. (сто дванадцять тисяч двісті двадцять вісім гривень 87 коп).
Сума відшкодування згідно списку медикаментів витрачених по медичній частині для медичного забезпечення курсанта ОСОБА_1 під час лікування в медичній частині становить 192,85 грн. (сто дев`яносто дві гривні 85 коп)
Сума, що підлягає відшкодуванню згідно довідки-розрахунку № 89 на утримання вартості речового майна по КЕКВ 2210 - «Предмети, матеріали, обладнання та інвентра, в тому числі м`який інвентар та обмундирування» становить 16196,85 грн. (шістнадцять тисяч сто дев`яносто шість гривень 85 коп)
Згідно розрахунку фактичних видатків державного бюджету по КЕКВ-2230 «Продукти харчування» сума, що підлягає відшкодуванню становить 50510,00 грн (п`ятдесят тисяч п`ятсот десять гривень).
Сума відшкодування згідно довідки-розрахунку за харчування військовослужбовців за період з 13.08.2024 по 25.09.2025 становить 47377,91 грн (сорок сім тисяч триста сімдесят сім гривень 91 коп)
Сума коштів витрачених на комунальні послуги по КЕКВ- 2271, 2272, 2273, 2275 становить 40086,74 грн (сорок тисяч вісімдесят шість гривень 74 коп).
Факт ознайомлення відповідача з такими розрахунками та згоду з нарахованими сумами підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 після кожного розрахунку. (а.с. 28-33)
Національною академією Національної гвардії України складено претензію від 26.09.2025 № 84/1/22/2-223-2025 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти. В обґрунтування якої відповідачу повідомлено, що розмір заборгованості становить 266593,27 (двісті шістдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 27 коп). Висунуто вимогу сплатити заборгованість протягом 10 днів з дня отримання претензії. Та зазначено реквізити для сплати.
Станом на день звернення до суду – 20.10.2025 відповідачем заборгованість не сплачено.
Як слідує зі змісту заперечень викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач не погоджується з сумою нарахованої заборгованості.
Суд звертає увагу, що відповідач підписував контракт особисто на запропонованих типових умовах та був обізнаний про необхідність відшкодування витрат. Факт ознайомлення відповідача з розрахунками та згоду з нарахованими сумами заборгованості підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 на витягу з Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти від 25.09.2025, розрахунки фактичних видатків та заяві-зобов`язанні від 25.09.2025.
Суд зазначає, що Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ № 419/831/240/605/537/219/534.
Цим Наказом затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно із пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством передбачено обов`язок курсантів вищих військових навчальних закладів відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.
При цьому до таких витрат входять, зокрема витрати на грошове, продовольче, речове забезпечення під час навчання.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.
Також суд звертає увагу на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 15.06.2023 у справі № 520/6532/2020, а також постанові від 11.04.2025 у справі № 620/7009/23 з яких сілдує, що приписами Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.
Грошове забезпечення курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, яких вперше прийнято на службу в поліцію, складається з посадового окладу.
Грошове забезпечення курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання з числа молодшого складу поліції складається з посадового окладу за останньою штатною посадою, яку поліцейський займав до зарахування на навчання, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.
Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.
Грошове забезпечення курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання виплачується за місцем проходження служби (навчання) виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.
Тож, оскільки саме в кошторисі ВНЗ (вищого навчального закладу) МВС передбачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантів ВНЗ МВС, то вказане грошове забезпечення належить до категорії витрат на навчання таких курсантів.
Вказане кореспондує з пунктом 3 Порядку № 261, за змістом якого грошове забезпечення входить до складу витрат, які підлягають відшкодуванню у разі звільнення із служби в поліції за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.
З наведеного, Верховний Суд у справі № 440/2692/20 дійшов висновку, що грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації Міністерству внутрішніх справ України.
Окрім того, суд касаційної інстанції у наведеній справі дійшов висновків, що на спірні правовідносини не поширюється дія положень пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що грошове забезпечення курсантів, входить до витрат, пов`язаних із навчанням у ВНЗ і має бути відшкодовано особою, яка достроково розірвала контракт, звільнившись зі служби за власним бажанням.
Оскільки відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, на даний час зазначену вище суму коштів у повному обсязі не відшкодував, доказів на спростування зазначеного не надав, то суд дійшов висновку про наявність підстав для їх стягнення з відповідача в судовому порядку.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 6-9, 139, 242– 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 10 серпня 2023 року по 25 вересня 2025 року у розмірі 266593 (двісті шістдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривні 27 коп.
3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Національна академія Національної гвардії України (61001 м. Харків майдан Захисників України 3; код ЄДРПОУ 08610502).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Р.П. Качур