Номер провадження: 22-ц/813/698/26 
Справа № 496/4124/23
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі свого представника Чечельницької Антоніни Олексіївни
на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року, ухвалене Біляївським районним судом Одеської області у складі: судді Портної О.П. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

08.06.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в особі свого представника Чечельницької Антоніни Олексіївни звернулися до суду із вказаним позовом, в якому із посиланням як на правове обґрунтування на положення ст. 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644, ЦК України та ст. 3, 1, 12 Закону України «Про електронну комерцію» просили стягнути на свою користь з ОСОБА_1 суму заборгованості:
- за кредитним договором № 20075-06/21 в розмірі 26280 грн, з яких 12000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14280 грн – сума заборгованості за відсотками; 
- за договором позики № 0667312691 в розмірі 102397,5 грн, з яких 9000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 93397,5 грн – сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором № 2088348 в розмірі 34027,85 грн, з яких 11361,5 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 22666,35 грн – сума заборгованості за процентами;
- за кредитним договором № 3036118722/718281 в розмірі 24000 грн, з яких 6000 грн – сума заборгованості за основною боргу, 18000 грн – сума заборгованості за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 уклала низку кредитних договір в електронній формі, а саме: 29.06.2021 з ТОВ «ФК «Інвеструм» договір № 20075-06/2021, за яким має непогашену заборгованість 12000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 14280 грн – заборгованість за відсотками; 29.07.2021 з ТОВ «Інфінанс» договір № 0667312691, за яким має непогашену заборгованість у розмірі 102397,5 грн, з яких 9000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 93397,5 грн – заборгованість за відсотками; 30.06.2021 з ТОВ «Лінеура Україна» договір № 2088348, за яким має непогашену заборгованість у розмірі 34027,85 грн, з яких 11361,5 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 22666,35 грн – заборгованість за відсотками; 14.08.2021 з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» № 3036118722/718281, за яким має непогашену заборгованість у розмірі 24000 грн, з яких 6000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 18000 грн – заборгованість за відсотками. 
На підставі договорів про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримали право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними кредитними договорами та з моменту отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахувань жодних штрафних санкцій, однак взяті на себе зобов`язання із повернення грошових коштів відповідач не виконала (т. 1, а.с. 3-100).
Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 217-226).
В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі свого представника Чечельницької Антоніни Олексіївни просить скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову у розмірі 2800,58 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 4200,87 грн.
Доводами апеляційної скарги є те, що:
- у відповідності до умов кожного з кредитних договорів (договорів позики) їх підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні договорів. Укладаючи договори, позичальник засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди;
- повідомляє, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п. 35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку;
- повідомлення боржників про відступлення прав вимоги здійснювалося первісним кредитором, а у законодавстві України не передбачено обов`язку правонаступника кредитора мати підтвердження направлення боржнику повідомлення про відступлення права вимоги;
- враховуючи, що кредит видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником та кредитором, та банком-еквайром регулюються постановою НБУ № 705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» (т. 1, а.с. 230-245).
Ухвалами Одеського апеляційного суду (у складі колегії суддів: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Драгомерецького М.М., Коновалової В.А.) від 23.08.2024 та від 31.10.2024 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду (т. 1, а.с. 248, т. 2, а.с. 3).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 здійснено заміну судді Драгомерецького М.М. на суддю-учасника постійно діючого складу колегії Кострицького В.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
У судове засідання 13.01.2026 учасники справи, які належним чином повідомлені про дачу, час і місце розгляду справи, зокрема, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та їх представник – Чечельницька А.О. у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судові повістки-повідомлення на 13.01.2026 отримали в електронних кабінетах підсистеми «Електронний суд» 02.12.2025 о 00:44:37 та 00:50:02 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (т. 2, а.с. 15-15 зв.), відповідач ОСОБА_1 у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки отримала судову повістку на 13.01.2026 особисто 08.12.2025, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 16), не з`явилися.
Крім того, в апеляційній скарзі позивач просив розглянути справу за їх відсутності (т. 1, а.с. 231 зв.).
Вказане в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що 29.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредит № 20075-06/2021, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28.07.2021 та строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» (пункт 1.2 договору). 
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (пункт 1.6 договору).
Вказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (W59257) (а.с. 13-14).
28.07.2021 ОСОБА_1 подала заявку на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 20075-06/2021 від 29.06.2021 на термін 7 днів, в якій, зокрема, міститься додаткова угода № від 28.07.2021 до договору про надання фінансового кредиту № 20075-06/2021 від 29.06.2021, в якій сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 03.08.2021, будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 15600 грн, яка складається з суми кредиту – 12000 грн та суми відсотків за користування кредитом – 3600 грн. Вказана заява підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (W97342) (т. 1, а.с. 13).
В матеріалах справи також наявні ще три заявки на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, що датуються 03.08.2021 та 10.08.2021 та підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (W97027, W60666, W58727) (т. 1, а.с. 18-20).
18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладений договір факторингу № 18022022, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (т. 1, а.с. 22-24).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 20075-06/2021, сума заборгованості за основною сумою боргу 12000 грн, сума заборгованості за відсотками – 14280 грн, сума заборгованості разом – 26280 грн (т. 1, а.с. 26).
29 липня 2021 року ОСОБА_1 подала заявку-анкету на отримання кредиту № 3750888 у ТОВ «Інфінанс» (т. 1, а.с. 34) та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (0f0r5r) Акцепт оферти від 29 липня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0667312691/1 від 29 липня 2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети № 3750888 від 29 липня 2021 року. Розмір кредиту 9000 грн, строк користування кредитом 18 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації (т. 1, а.с. 33-33 зв). 
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором (0f0r5r) ОСОБА_1 також підписала паспорт споживчого кредиту (т. 1, а.с. 36-36зв.).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Інфінанс», останні підтвердили, що клієнт ОСОБА_1 29.07.2021 ідентифікована ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (т. 1, а.с. 37).
У заявці-анкеті на отримання кредиту № 3750888 зазначено реквізити банківської картки позичальника – НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 34)
Відповідно до копії квитанції, що наявна в матеріалах справи, ТОВ «Інфінанс» перерахували на картку за номером НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 9000 грн (т. 1, а.с. 38).
24 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Інфінанс» укладений договір факторингу № 24/11-22/2, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту, плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (т. 1, а.с. 39-40зв.).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0667312691, сума заборгованості за основною сумою боргу 9000 грн, сума заборгованості за відсотками – 93397,5 грн, сума заборгованості разом – 102397,5 грн (т. 1, а.с. 42).
30.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 2088348, за умовами якого сума кредиту складає 13900 грн, строк кредиту 15 днів, стандартна процентна 1,90% в день. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами кредитної картки № НОМЕР_3 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Р700) (т. 1, а.с. 47-53).
15 липня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору № 2088348 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з яким сторони погодили умови продовження користування кредитом, а саме: строк користування кредитом за договором продовжується на строк 15 днів, дата повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом 31.07.2021; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає 17861,5 грн. Додатковий договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовий ідентифікатор (Р967) (т. 1, а.с. 56-56зв.).
У подальшому, 29.07.2021 та 14.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено ще два додаткових договори до договору № 2088348 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за якими строк кредитування продовжено до 14.08.2021 та 30.08.2021 відповідно, та які підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовий ідентифікатор (Р202, В875) (т. 1, а.с. 59-59зв., 62-62зв.).
27 червня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна» укладений договір факторингу № 27062022, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (т. 1, а.с. 67-68зв.).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2088348, сума заборгованості за основною сумою боргу 11361,5 грн, сума заборгованості за відсотками – 22666,35 грн, сума заборгованості разом – 34027,85 грн (т. 1, а.с. 70).
14.08.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 3036118722/718281, за умовами якого товариство надає клієнту кредит в межах суми 6000 грн, зазначеної клієнтом в заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто 12.09.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису R50220 (т. 1, а.с. 77-78). 
19.04.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу № 19042022-Є, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (т. 1, а.с. 81-83зв.).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3036118722/718281, сума заборгованості за основною сумою боргу – 6000 грн, сума заборгованості за відсотками – 18000 грн, сума заборгованості разом – 24000 грн (т. 1, а.с. 85).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що на поточний рахунок відповідачки було зараховано кредитні кошти згідно Договору про надання фінансового кредиту, позивачем надано не було. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідача перед первісними кредиторами заборгованості за кредитними договорами, матеріали справи не містять. У справі немає копій документів, що підтверджують сплату ціни продажу за договорами факторингу, ні копії вимоги до відповідачки про погашення заборгованості, ні копії документу на підтвердження повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги, ані документу (довідки, виписки по рахунку тощо) про ненадходження від відповідача грошових коштів відповідно до ст. 1082 ЦК України для виключення подвійного стягнення, ані виписки по рахунку позичальника за період, який включає період кредитування (т. 1, а.с. 226).
Переглядаючи оскаржуване заочне рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205,207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресові на пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. 
У постанова КЦС ВС від 22.04.2024 № 559/1622/19, коли відповідачі не заперечували проти розміру заборгованості, не спростовували його, Верховним Судом виснувано, що маючи сумніви у визначенні як дійсного розміру заборгованості за іпотечним договором, так і інших складових позову, суди не визначили його відповідно до умов кредитного договору.
По теперішній справі ухвалено заочне рішення. Тобто, відповідачем як наявність заборгованості, так і її розмір не заперечувалися, а позивачем на підтвердження обґрунтованості своїх вимог надані відповідні докази.
Як вбачається з матеріалів справи кредитні договори відповідач підписувала за допомогою електронного підпису або ж електронного підпису одноразового ідентифікатора. Крім того, про укладеність договорів також свідчать і наявні в матеріалах справи заяви відповідача на відстрочення виконання зобов`язань, про що зазначалося вище. При цьому, вказані договори недійсними не визнавалися, а тягар доказування відсутності наявності заборгованості за вказаними кредитами та спростування факту їх укладання, який покладено на відповідача, останньою не виконано. 
У зв`язку з цим, наведені вище обставини свідчать про наявність невиконаних відповідачем зобов`язань перед кредитором, а доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.
Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З матеріалів справи вбачається, що за умовами пункту 1.2 договорів факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (т. 1, а.с. 22зв., 39зв., 67зв., 81зв.).
Так, позивачем надано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18022022 від 18.02.2022 (т. 1, а.с. 25), акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 (т. 1, а.с. 41), акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року (т. 1, а.с. 69) та акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19042022 від 19 квітня 2022 року (т. 1, а.с. 84), які підписані сторонами договорів факторингу та скріплені печатками.
Оскільки позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо його прав вимоги до ОСОБА_1 , яке перейшло до нього на підставі вказаних вище правочинів, які в судовому порядку недійсними не визнавалися, тобто презумпцію їх правомірності не спростовано, а суд першої інстанції помилково вважав, що факт переходу прав вимоги за кредитними договорами залежить від підтвердження сплати ціни продажу за договорами факторингу, оскільки таке договорами факторингу не передбачено, колегія суддів вважає, що наведеного вище суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Таким чином, відповідачем не спростовано укладення кредитних договорів, перерахування коштів на її рахунок та неправомірності нарахування процентів за користування кредитом, а отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За наведених обставин рішення суду не відповідає вимогам закону та суперечить обставинам, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2800,58 грн (т. 1, а.с. 3), за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 4200,87 грн (т. 1, а.с. 232а), а загалом 7001,45 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі свого представника Чечельницької Антоніни Олексіївни задовольнити.
Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ) суму заборгованості:
- за кредитним договором № 20075-06/21 в розмірі 26280 грн, з яких 12000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14280 грн – сума заборгованості за відсотками; 
- за договором позики № 0667312691 в розмірі 102397,5 грн, з яких 9000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 93397,5 грн – сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором № 2088348 в розмірі 34027,85 грн, з яких 11361,5 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 22666,35 грн – сума заборгованості за процентами;
- за кредитним договором № 3036118722/718281 в розмірі 24000 грн, з яких 6000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 7001,45 грн
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький