Справа №701/1432/25
Провадження №2/701/130/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року     Маньківський районний суд, Черкаської області 
в складі: головуючого – судді - В.Л. МАРЕНЮКА 
за участю секретаря - Н.В. ФІЛІПЧАК 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще. Маньківка справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Маньківського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу.
На підставу своїх вимог спирається на те, що з 16.04.1999 року позивач перебував в шлюбі з відповідачем.
Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, про що 16.04.1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 57.
На даний час спільних з відповідачем неповнолітніх дітей не має.
З 2003 року вони проживають окремо. Де фактично знаходиться відповідач починаючи з 2003 року позивач не знає, ніяких зв`язків в нього з нею немає.
Шлюбних стосунків фактично не підтримують, такий шлюб існує лише формально, тому позивач змушений звернутися із заявою про розірвання шлюбу до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. 
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 30.12.2025 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві та просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання тричі не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
10.02.2026 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 16 квітня 1999 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.04.1999 року зроблено запис за № 57 (а.с. 6).
Згідно позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя у них не склалось, шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, воно суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.
Відповідно до статті 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад.
Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
Ч. 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Майновий спір не вирішувався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 56, 104, 110, 112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 16 квітня 1999 року відділом державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.04.1999 року зроблено запис за № 57 між  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 та проживаючого як ВПО по АДРЕСА_2 ) та  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованої АДРЕСА_3 ) – РОЗІРВАТИ.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою впродовж 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана впродовж двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана впродовж тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо впродовж строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя       В.Л. Маренюк