П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/16780/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Жданкіна Наталія Володимирівна 
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
02 грудня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівна нива" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чарівна нива" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просило про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що за результатами проведеної камеральної перевірки податковим органом складено акт від 28.08.2024 №29918/02-32-04-13/35778199, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення ТОВ "Чарівна Нива" пункту 257.3 ст. 257 розділу IX, підпункту 49.18.2 пункту 19.18 ст. 19 розділу ІІ ПКУ, а саме не подання декларацій з рентної плати за 2021 - 2023 роки, 1-2 квартали 2024 року. Проте позивач, наголошує, що Дозвіл №1380 від 27.06.2016 на спеціальне водокористування ТОВ "Чарівна нива" був виданий на строк до 22.04.2021. Також, наголошено на тому, що з ІІІ кварталу 2021 року товариство подавало податкову звітність на підставі іншого дозволу на спеціальне водокористування, виданого 07.04.2021 за №118/ВН/49д-21 у зв`язку із зміною підприємством юридичної та фактичної адреси.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.09.2024 №0319100413, прийняте Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРІВНА НИВА" судовий збір в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ГУ ДПС у Вінницькій області проведено камеральну перевірку щодо неподання податкової звітності з рентної плати ТОВ "Чарівна нива" за 2021-2023 роки та 1-2 квартали 2024 року, про що складено акт від 28.08.2024 № 29918/02-32-04-13/35778199.
Вказаною перевіркою встановлено неподання позивачем податкової звітності, а саме: декларацій з рентної плати за 2021-2023 роки та 1-2 квартал 2024 року.
За висновками акта від 28.08.2024 № 29918/02-32-04-13/35778199 позивач допустив порушення пункту 257.3 статті 257 розділу ІХ, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ ПК України.
За наслідками встановлених в акті порушень норм чинного законодавства, податковим органом 04.09.2024 винесено податкове повідомлення-рішення від 18.09.2024 за №0319100413, яким за порушення ТОВ "Чарівна нива" пункту 257.3 статті 257, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України застосовано штрафні санкції на суму 4760,00 грн.
В зв`язку з незгодою із прийнятим податковим-повідомленням рішення позивач звернувся до ДПС України з адміністративною скаргою від 25.09.2024 за вих. №149, яку рішенням ДПС України від 15.11.2024 залишено без задоволення, а саме податкове повідомлення-рішення - без змін.
Проте, не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 18.09.2024 за №0319100413, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 06.04.2022 позивачем була подана податкова декларація з рентної плати за перший квартал 2021 року у зв`язку з господарською діяльністю на підставі Дозволу №1380. Оскільки у зазначеному періоді спеціальне водокористування фактично не здійснювалось, а об`єкт оподаткування відсутній (комплекс будівель та споруд у с. Березівка ТОВ «Чарівна нива» було продано 30.12.2020), подання декларації не є обов`язковим.
Враховуючи це, суд дійшов висновку, що застосування штрафних санкцій за нібито несвоєчасне подання декларації є незаконним, тому позов підлягає задоволенню.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач за 2021–2023 роки та за 1–2 квартали 2024 року зобов`язаний подавати декларацію з рентної плати, оскільки має показник, що підлягає декларуванню - Дозвіл на спеціальне водокористування №1380 від 27.04.2016. Граничний строк дії дозволу припадає на період дії карантину (22.04.2021), у зв`язку з чим його термін було продовжено відповідно до положень п. 2-1 ст. 11 Закону України від 06.09.2005 №2806-IV «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та п.п. 5 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану».
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.14.1.217. ст.14 ПК України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.
Згідно пп.251.1.4 п.251.1 ст.251 ПК України, рентна плата складається з рентної плати за спеціальне використання води.
Спеціальним водокористуванням є забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів (ч.1 ст. 48 Водного кодексу України).
Статтею 49 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.
Відповідно до п.255.1 ст.255 Податкового кодексу України, платниками рентної плати за спеціальне використання води (далі - рентна плата) є:
первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;
суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.
Порядок обчислення платниками податкових зобов`язань з рентної плати, затверджений п.255.11 ст.255 ПК України, зокрема, визначає, що рентна плата обчислюється платниками, виходячи з фактичних обсягів використаної води (підземної, поверхневої) водних об`єктів, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, лімітів використання води, ставок рентної плати та коефіцієнтів.
Статтею 257 ПК України унормовано такий порядок подання декларації і строки сплати рентної плати:
257.1. Базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.
257.2. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.
257.3. Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію.
257.5. Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.
258.1.1. На платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.
258.2.1. Контроль за правильністю обчислення, своєчасністю і повнотою справляння рентної плати здійснюють контролюючі органи.
Підпунктом 268.7.1 пункту 268.7 статті 267 ПК України встановлено, що податкові агенти сплачують збір за своїм місцезнаходженням щоквартально, у визначений для квартального звітного (податкового) періоду строк та відповідно до податкової декларації за звітний (податковий) квартал, або авансовими внесками до 30 числа (включно) кожного місяця (у лютому - до 28 (29) включно) на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.
Податкові агенти, які сплачують збір авансовими внесками, відображають у податковій декларації за звітний (податковий) квартал суми нарахованих щомісячних авансових внесків. При цьому остаточна сума збору, обчислена відповідно до податкової декларації за звітний (податковий) квартал (з урахуванням фактично внесених авансових платежів), сплачується такими податковими агентами у строки, визначені для квартального звітного (податкового) періоду.
Колегією суддів встановлено, що ТОВ «Чарівна нива» мало у користуванні дозвіл на спеціальне водокористування №1380 від 27.04.2016 строком дії з 27.04.2016 по 22.04.2021, який надавав право на користування двома об`єктами водокористування: водозабірною свердловиною та шахтним колодязем у с. Березівка Бершадського району Вінницької області та водозабірною свердловиною у с. Буди Тростянецького району Вінницької області.
Як встановлено з наданих позивачем документів, у звітному періоді (перший квартал 2021 року) фактичне водокористування на об`єкті за адресою: вул. Центральна, 39Б, с. Березівка, було припинено у зв`язку з продажем комплексу будівель та споруд 30.12.2020 Фермерському господарству «БЕРЕЗІВКА АГРО», що підтверджується договором купівлі-продажу та даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб. З 29.12.2020 новою адресою провадження господарської діяльності ТОВ «Чарівна нива» стала вул. Незалежності, 70, с. Буди, Бершадський район, Вінницька область. На підставі цього у подальшому позивачем було оформлено новий дозвіл на спеціальне водокористування №118/ВЦ/49д-21.
Суд звертає увагу, що, хоча дія Дозволу №1380 була формально продовжена на період карантину та воєнного стану відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 та від 18.03.2022 №314, це не створює обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати фактичне водокористування. Право на продовження дії дозволу та обов`язок щодо подання декларації за рентною платою залежать від наявності об`єкта оподаткування та фактичного водокористування у відповідному звітному періоді.
Відповідно до п.п. 255.11.1 Податкового кодексу України платник рентної плати самостійно визначає суму податку щокварталу наростаючим підсумком за рік, у якому здійснювалося водокористування. Пунктом 49.2 ПКУ передбачено, що податкові декларації подаються за кожний звітний період, у якому виникає об`єкт оподаткування або є показники, які підлягають декларуванню.
У даній справі перший квартал 2021 року не містив показників фактичного водокористування, оскільки об`єкт за адресою вул. Центральна, 39Б був проданий і фактичне користування ним припинилося ще у 2020 році. Відтак, подача декларації за цей період не була обов`язковою. Позиція відповідача, що на підставі продовження строку дії дозволу декларацію слід було подати, не відповідає вимогам чинного законодавства та не враховує фактичного припинення водокористування.
Суд оцінює зазначене з урахуванням того, що законодавство надає платнику податків право самостійно визначати наявність об`єкта оподаткування та необхідність подання декларації. Використання формальної підстави продовження дозволу у період дії карантину та воєнного стану не створює автоматичного обов`язку щодо фактичного водокористування або подання декларації.
З огляду на викладене, застосування контролюючим органом штрафних санкцій за нібито несвоєчасне подання декларації за перший квартал 2021 року є необґрунтованим та незаконним. Ураховуючи відсутність об`єкта оподаткування та фактичного водокористування у звітному періоді, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.