Справа № 277/1562/25
РІШЕННЯ
іменем України

"26" січня 2026 р.     с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді  Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з   Лук`янчук Т.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №8341479 в сумі 24500 грн., яка складається з: 7000 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 8400 грн. – суми заборгованості за відсотками, 9100 грн. – суми заборгованості за пенею, штрафами, та судові витрати.
Вимоги мотивує тим, що 01.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8341479, згідно умов якого товариство надає споживачу кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту.
12.09.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №12092025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24500 грн., яка складається з: 7000 грн. – заборгованості за основною сумою боргу; 8400 грн. – заборгованості за відсотками; 9100 грн. – заборгованості за пенею, штрафами.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
09.12.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
05.01.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів та інформації про належність відповідачу платіжної картки, а також підтвердження зарахування грошових коштів саме на картку ОСОБА_1 . Крім того, представник відповідача зазначив, що існує законодавчо встановлена заборона на нарахування та стягнення пені в період дії воєнного стану. Позивач просить стягнути за кредитним договором 9100 грн. заборгованості за пенею, штрафами, що не узгоджується з нормами законодавства. Представник відповідача також зазначив, що є неправомірною і вимога про стягнення відсотків в розмірі 8400 грн., оскільки до положень ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
У відповіді на відзив від 07.01.2026 року представник позивача зазначив, що на підтвердження перерахування кредитних коштів за договором, позивачем до матеріалів справи було додано інформаційну довідку, виготовлену та підписану первісним кредитором, яка є доказом перерахування кредитних коштів та свідчить про успішно проведену транзакцію щодо видачі на платіжну картку. При укладенні договору клієнтом власноруч було зазначено реквізити платіжної банківської картки, на яку і було перераховано кредитні кошти. Якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулася. Ідентифікація позичальника здійснюється через банк-емітент, яким видано картку. Доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач. Ні первісний кредитор, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською інформацією. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором та наявність у відповідача заборгованості у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Відповідачем при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 01.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №8341479 про надання споживчого кредиту, відповідно до п.1.1 якого, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства.
Згідно п.1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору (п.п.1.3, 1.4 договору).
Відповідно до п.1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.
Згідно п.1.10 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 32200 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 31885 грн.
Відповідно до п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №2040 від 15.09.2025 року, адресованого ТОВ «Авентус Україна», слідує, що між вказаними підприємствами 28.11.2019 року було укладено договір на переказ коштів №28/11/2019 та на його виконання 01.10.2024 року на карту отримувача НОМЕР_1 перераховано 7000 грн.
П.3.1 договору передбачено, що проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п.6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 630 грн. на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання, у розмірі 140 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
З Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №8341479 від 01.10.2024 року, слідує, що ОСОБА_1 01.10.2024 року видається кредит у сумі 7000 грн. на 360 днів – до 26.09.2025 року, загальна вартість кредиту становить 31885 грн. Якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе 32200 грн.; усього сума процентів за користування кредитом складе 25200 грн.; реальна річна процентна ставка складе 2333,95% річних; загальна вартість кредиту складе 32200 грн.
Вказані вище кредитний договір та Додаток №1 до договору були підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до договору факторингу №12092025 від 12.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (далі Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п.1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників №3 за Договором Факторингу №12092025 від 12.09.2025 року клієнт – ТОВ «Авентус Україна» передав, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №12092025 від 12.09.2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
З Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №12092025 від 12.09.2025 року слідує, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №8341479, сума заборгованості становить 24500 грн., сума заборгованості за відсотками – 8400 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу – 7000 грн., сума заборгованості за пенею, штрафами – 9100 грн.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Авентус Україна», слідує, що ОСОБА_1 за період з 01.10.2024 року по 29.05.2025 року має загальну заборгованість за кредитним договором №8341479 від 01.10.2024 року в сумі 24500 грн., а саме 7000 грн. – основний борг, 16800 грн. – проценти, 14000 грн. – штраф, при цьому ОСОБА_1 сплачено 13300 грн., а саме 8400 грн. в рахунок сплати процентів, 4900 грн. в рахунок оплати штрафу.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);  правонаступництва;  виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);  виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
За правилами частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).
За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст.ст.610, 611 ЦК України).
Звертаючись з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №8341479 від 01 жовтня 2024 року утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору №8341479 від 01.10.2024 року, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, які підписані ОСОБА_1 цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.
Зарахування кредитних коштів у сумі 7000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 , який зазначений в кредитному договорі, підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №2040 від 15.09.2025 року.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного договору. Зазначений договір не визнано недійсним.
Докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню позичальника, було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі, відсутні. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.
Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідач частково здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, чим фактично підтвердив факт укладення між ним та ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору, а також виконання зобов`язань за вказаним договором.
Судом встановлено, що відповідачу відповідно до умов кредитного договору №8341479 від 01.10.2024 року нараховано заборгованість за пенею, штрафами в сумі 9100 грн.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та діє на даний час.
Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачу заборгованість за штрафними санкціями по кредитному договору нарахована безпідставно та в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Разом з тим, з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 слідує, що ним здійснено оплату штрафу в сумі 4900 грн. Оскільки стягнення штрафу за кредитним договором в період дії воєнного стану є незаконним та суд в цій частині відмовляє в задоволенні позову, суд приходить до висновку про необхідність зменшення кредитної заборгованості на вказану суму.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за кредитним договором №8341479 від 01.10.2024 року заборгованість в сумі 10500 грн., яка складається з: 7000 грн. – основного боргу, 3500 грн. - процентів.
Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитними договорами, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно ст.141 ЦПК України. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» суд задовольняє на 42,86%.
Враховуючи наведене, сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 1038,24 грн. (2422,40 х 42,86% = 1038,24 грн.)
На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором №8341479 від 01.10.2024 року в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн., яка складається з: 7000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 3500 грн. – заборгованості за відсотками, та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1038 (одна тисяча тридцять вісім) грн. 24 коп., а всього кошти в сумі 11538 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 24 коп., відмовивши в решті позовних вимог за безпідставністю.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	  	В.  В.  Заполовський