З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2916/25
Номер провадження 2/348/276/26

14 січня 2026 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.
при секретарі судового засідання: Бойчук О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,- 
за відсутності сторін,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчатися. 
В обґрунтування позивача посилається на те, що 2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .. Під час спільного проживання в них народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
09.09.2011 року рішенням Надвірнянського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. Також рішенням суду від 22.09.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 400,00 грн щомісячно до досягнення повноліття. 
16.01.2025 року рішенням Надвірнянського районного суду збільшено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 до частку від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття.
ОСОБА_3 навчається в Надвірнянському професійно-технічному училищі №11 на денній формі навчання , спеціальність Електрозварювальник ручного зварювання. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2028 рік. 
У зв`язку з навчанням сина ОСОБА_4 на денній формі, позивачка потребує матеріальної допомоги від відповідача. Батько добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, тому весь тягар його матеріального забезпечення покладено на неї. 
Відповідач проходить військову службу у ЗСУ, де отримує щомісячний дохід, фізично здорова, працездатна людина, інших утриманців немає, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. 
Відзиву від відповідача не поступало.
Стислий виклад позицій сторін:
В судове засідання представник позивача не з`явився від нього поступила заява в якій просить справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив постановити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, у користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із навчання, до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2028 року включно. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про його розгляд без його участі не подавав, відзив на позов не надав.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Від нього поступила заява в якій просить справу слухати в його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує повністю, просив позов задоволити. 
На підставі викладеного суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін, ґрунтуючись на наявних у справі матеріалах і доказах, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і без проведення судового засідання. Залучено ОСОБА_3 до участі в справі в якості третьої особи. Витребувано докази у справі. 
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 17). 
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
09.09.2011 року рішенням Надвірнянського районного суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. 
З довідки Надвірнянської ТГ від 30.10.2025 року за № 1081141 та акту обстеження від 30.10.2025 року за № 18.6-22/193 встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 . Зі слів заявниці колишній чоловік матеріально не допомагає синові. Вихованням дитини вона займається самостійно (а.с. 6-7).
Рішенням Надвірнянського районного суду від 22.09.2011 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 400,00 грн щомісячно до досягнення повноліття. 
Рішенням Надвірнянського районного суду від 16.01.2025 року збільшено розмір аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 13-15).
ОСОБА_3 навчається в Надвірнянському професійно-технічному училищі №11 на денній формі навчання, спеціальність Електрозварювальник ручного зварювання. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2028 рік (а.с. 16). 
На вимогу суду Головне управління ДПС в Івано-Франківській області надало відомості про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.05.2024 року по 17.11.2025 року, за якими відповідач отримує дохід у ВЧ НОМЕР_2 за шість місяців в середньому 93 057 гривень на місяць (а.с.27-29) .
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Згідно із статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є: досягнення сином, дочкою відповідного віку (18-23 роки), навчання (право на утримання припиняється у разі припинення навчання); реальна потреба у матеріальній допомозі (яка підлягає доказуванню); наявність у батьків фінансових можливостей надати таку допомогу (наявність таких обставин або їх відсутність також підлягає доказуванню). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків. 
З наданих суду доказів встановлено, що син ОСОБА_3 станом на день звернення до суду досяг 18-річного віку, навчається на першого курсі Надвірнянського ПТУ -11, на денна форма навчання, спеціальність «7212Електрозварювальник ручного зварювання». Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2028 роки, у населеному пункті, який віддалений від місця його реєстрації, що свідчить про реальну потребу у матеріальній допомозі на навчання. 
Позивач, в обґрунтування заявлених до стягнення суми аліментів на утримання сина (1/4 частки доходу) посилається на наявність у відповідача постійного доходу, його задовільний стан здоров`я, що свідчить про можливість відповідача сплачувати аліменти. 
Отримані судом дані про доходи відповідача підтверджують можливість ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.
Разом з тим, суд враховує, що позивач не подала документів або інших доказів, які б свідчили про фактичні витрати на навчання дитини, а також доказів про матеріальний стан та доходи позивача – ОСОБА_1 та повнолітньої дитини – ОСОБА_3 , що унеможливлює об`єктивну оцінку співвідношення фінансових можливостей сторін.
Приймаючи до уваги розмір доходів платника аліментів, вартість навчання і життя на теперішній час, супутні потреби дитини на навчання, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, беручи до уваги сімейний і майновий стан платника аліментів, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на час навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання дитиною, тобто до 30.06.2028 року.
Визначений судом розмір аліментів на дитину не є надмірним, а є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин, встановлених під час судового розгляду і вимог закону, відповідає інтересам та потребам повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків брати участь у матеріальних витратах на навчання. 
Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Враховуючи положення ст.191 СК стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 14.11.2025 року.
Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Зварищук В.В. укладений договір про надання правничої допомоги №28/25 від 14.10.2025 (а.с. 8-11).
Згідно із квитанцією серії АЕ № 000378 від 14.10.2025 року за складання процесуальних документів та представлення інтересів в суді позивачем сплачено 2500,00 грн адвокату Зварищуку В.В. (а.с. 12).
Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат. 
З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат, суд прийшов до висновку, що сума судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 2500,00 грн відповідає заявленим в попередньому (орієнтовному) розрахунку, співмірною із складністю справи, часом витраченим адвокатом і обсягом наданих ним послуг. 
Тому суд приходить до висновку про необхідність відшкодування судових витрат з відповідача в користь позивача у розмірі 2500,00 грн на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн.20 коп. судового збору.
На підставі ст..ст. 141, 180, 198, 199 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 ), аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із навчанням, починаючи з 14.11.2025 року до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2028 року включно.
Стягнення аліментів розпочати з 14.11.2025.
В іншій частині позов залишити без задоволення. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ)– Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету – 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2  на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 2500,00 (дві тисячі п`ятсот ) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення суду складений 14 січня 2026 року.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . 

Суддя  Р.С.Солодовніков