ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/205/26 Справа № 211/7935/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:
секретаря судового засідання   Примак Н.М.,
захисника особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності  адвоката Щербаня О.С.,
апеляційну скаргу адвоката Щербаня О.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року встановлено, що 08.07.2025 року о 09 год. 27 хв., водій ОСОБА_1 в м. Дружківка, вул. Леваневського керував транспортним засобом ОПЕЛЬ ВЕКТРА, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Щербань О.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2025 року скасувати. Прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд рішення про винуватість ОСОБА_1 обґрунтовує лише на підставі відеозапису із нагрудних камер працівників поліції. При цьому, суд не обґрунтував належним чином, чому він відкинув доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 .
Звертає увагу, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з самого почату не погодився та вважав його незаконним та таким, що не відповідає дійсності, складеним для досягнення показників в роботі працівників поліції та шляхом введення в оману ОСОБА_1 .
Наголошує, що ОСОБА_1 довіряючи посадовим особам органів влади – працівникам поліції зробив все, як йому рекомендували. Працівник поліції сказав, що йому треба проїхати далі, та його під «відеозапис» зупине працівник поліції. ОСОБА_1 необхідно буде під відеозапис відмовитися від огляду на стан сп`яніння. Окрім того працівник поліції рекомендував ні в якому разі не говорити, що він «військовий», а сказати, що є волонтером. Далі ОСОБА_1 виконав все, що йому рекомендував працівник поліції, під відеозапис.
Зауважує, що з відеозапису вбачається, що все відбувається за «сценарієм» та «награно» і повністю підтверджує показання ОСОБА_1 .
Зазначає, що оскільки відеозапис був не безперервний, то працівники поліції мали залучити двох свідків. Окрім того, працівники поліції вмовляли ОСОБА_1 відмовитися від огляду, та не роз`яснили що вживання однієї пляшки пива вчора, взагалі не зафіксувало би стану сп`яніння, або показник був би меншим ніж 0,2 проміле, необхідного для притягнення до адміністративної відповідальності.
Звертає увагу, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Наголошує, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд, чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.
Вважає, що судом було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції задовольнив клопотання про допит свідка – поліцейського, який складав протокол, однак після першої неявки свідка не вжив заходів для його повторного виклику.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні адвокат Щербань О.С. підтримав свою апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 , в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 , який на початку судового засідання в суді апеляційної інстанції приймав участь за допомогою відеоконферензв?язку. Після зникнення інтернетзв`язку не зміг приєднатися для подальшої участі в судовому засіданні.
Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також строк, протягом якого особу може бути притягнуто до відповідальності в разі доведення її вини, та з огляду на те, що апелянтом не надано на розгляд суду будь-яких нових доказів, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керувала транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді належним чином врахував зазначені вимоги закону та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384889 від 08.07.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2025 року, рапортом, відеозаписом, актом огляду, довідкою.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 08.07.2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Апеляційні доводи захисника про те, що оскаржена постанова судді 1-ї інстанції обґрунтована лише на підставі дослідженого відеозапису, спростовуються дослідженими матеріалами цієї справи.
Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель Вектра, номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який в автомобілі перебував сам, під час спілкування з водієм, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився продувати газоаналізатор на місці зупинки транспортного засобу та відмовився проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду. Працввником поліції ОСОБА_1 було роз?яснено, що у зв?язку з його відмовою на нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Встановлені фактичні обставини справи, а саме відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законному порядку, підтверджується, окрім дослідженого відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384889 від 08.07.2025 р., в якому зазначено, в чому саме обвинувачується ОСОБА_1 .
Крім того, в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 зафіксовані виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження такого огляду.
Окрім того, в рапорті працівника поліції викладені події, що мали місце 08.07.2025 року за участю ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння під час спілкування, відмову від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, вбачається, що його було надано ОСОБА_1 від 08.07.2025 року о 09.30 годині, за ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виразне тремтіння пальців рук.
З довідки ВП №1 Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 кат. «В», яке станом на 08.07.2025 року не вилучене.
Тож, під час апеляційного розгляду встановлено, що поліцейським дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та правомірно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття газоаналізатора, що також підтверджується складеним поліцейським актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. З Акту вбачається, що ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніня за допомогою алкотестера «Драгер» за наявності виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю та виразне тремтіння пальців рук), відмовився. Крім того, на відео зафіксовано категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння через наявність у нього таких ознак сп?яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і закладі охорони здоров?я (відеозапис, починаючи з 0:02:17).
При цьому, на відеозаписі не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував проти факту зупинки чи керування ним вказаним транспортним засобом, або щодо порушення процедури огляду його на стан сп`яніння, порушення його законних прав та інтересів. Навпроти, самостійно та добровільно повідомив працівникам поліції, що вживав одну пляшку пива увечері (відеозапис, починаючи з 0:02:10).
Тобто, вищезазначеним відеозаписом не зафіксовано будь-які підстави вважати, що ОСОБА_1 хоча б якимось чином не був згоден із інкримінованим йому адміністративним правопорушенням.
Водночас, відеозапис, який містяться в матеріалах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, не містить будь-яких підтверджень того, що своїми діями, працівники поліції вчиняли психологічний чи інший тиск на ОСОБА_1 щодо того, щоб спонукати його до вчинення адміністративного правопорушення чи оговорення себе. Крім того, стороною захисту не було надано відповідного доказу щодо неправомірних дій працівниками поліції та / або інсценування подій, що зафіксовані на ньому.
Апеляційний суд вважає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.
Відеозаписи відповідають вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.
Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими. Доказами відповідно до приписів ст. 251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.
Тож, доводи апелянта щодо визнання відеозапису недопустимим через його неповноту та небезперервність, ні є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, причини зупинки, оформлення адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.
Вважаю безпідставними доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки, наявні у справі відеозаписи є повними і послідовними, на яких зафіксовані усі ті істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи. Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що відеозапис у розумінні ст. 251 КУпАП є неналежним доказом у справі.
На відеозаписі зафіксована подія за участю ОСОБА_1 у хронологічній послідовності. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Тож, суд обґрунтовано вважав, що подія зафіксована на відеозапису повністю узгоджується з доказами та з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та іншими дослідженими доказами.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом та причин такої зупинки транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.
Будь-яких доказів оскарження дій співробітників поліції при складанні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було. В установленому порядку водій ОСОБА_1 або його захисник дії працівників поліції не оскаржували. Під час апеляційного розгляду апелянтом доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин також не надано.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець, не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки огляд військовослужбовців має здійснюватися уповноваженою особою ВСП саме в порядку ст.266-1 КУпАП, а не працівником поліції, вважаю такими, що не ґрунтуються на приписах закону з наступних підстав:
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, віднесено до правопорушень на транспорті, то військовослужбовець винний у його вчинені, повинен нести адміністративну відповідальність на загальних засадах. Тому і проведення огляду водія-військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно до приписів ст.ст. 255, 266 КУпАП віднесено до повноважень органів Національної поліції.
Крім того, із дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він не є військовослужбовцем, а є волонтером (відеозапис, починаючи з 0:00:57).
Отже, доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог, та дії працівників поліції відповідали, встановленим у ст. 266 КУпАП вимогам.
Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі судом встановлено не було, та стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано.
Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Не встановлено під час апеляційного розгляду порушення права на захист ОСОБА_1 через не забезпечення судом явки в судове засідання для допиту заявленого в клопотанні сторони захисту свідка.
Як вбачається з матеріалів цієї справи та не заперечувалось під час апеляційного розгляду, клопотання сторони захисту про допит свідка суддею суду 1-ї інстанції було задоволено та здійснено його виклик (а.с. 28, 29). Проте неявка в судове засідання заявленого одним із учасників судового розгляду свідка, ніяким чином не перешкоджає судді здійснити розгляд справи за наявними матеріалами в справі. Тим більше, що заявлений стороною захисту свідок є стороною обвинувачення, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, якому судом було надано оцінку з урахуванням інших досліджених судом доказів у їх сукупності.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.
Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Щербаня О.С., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто доадміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин