Справа № 163/1086/25  Провадження №33/802/48/26 	Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Книша О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Книша О.Я., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 травня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 травня 2025 року о 14 год 05 хв, на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 503 км, керував транспортним засобом марки «RenaultMagnum 460» д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричіпом марки «KroneSD» д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Книш О.Я. подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через порушення норм матеріального та процесуального права. Розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 , суд порушив його право на захист, не встановив особу порушника, ступінь його вини, не дав можливості надати пояснення по суті справи особисто. Факт керування ним транспортним засобом не задокументовано. У даному випадку, працівники поліції вмикали та вимикали катеру, що є грубим порушенням Інструкції та не може бути належним доказом у справі. У зв`язку із цим, просить постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 травня 2025 року скасувати, провадження по даній справі стосовно останнього закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені захисником Книшом О.Я. причини пропуску строку поважними, а клопотання підставним.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Книша О.Я., доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Основні мотиви поданої захисником Книшом О.Я. апеляційної скарги зводяться до твердження про порушення права на захист через розгляд даної справи у суді першої інстанції у відсутності ОСОБА_1 .
Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Матеріалами даної справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326256 стверджується, що у його п. 12 «Дата, час, місце розгляду адміністративної справи» значиться Любомльський райсуд Волинської області - 22 травня 2025 року о 14 год 00 хв. ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом даного протоколу, проте на розгляду справи до Любомльського районного суду не з’явився, про причини своєї неявки не повідомляв. Через що суд, цілком на законних підставах, провів розгляд даної справи у його відсутності. 
Відтак, підстав стверджувати про порушення його права на захист, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Окрім того,  ОСОБА_1 не обмежений у реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі, права на захист, при розгляді даної справи у апеляційному суді, який фактично здійснюється за правилами розгляду справи у суді першої інстанції. Проте, він атким своїм процесуальним правом не скористався.
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326256 від 10 травня 2025 року, у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, а також відмову від проходження такого огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, поведінка, що не відповідає обстановці, з використанням спеціального технічного засобу, так і у найближчому лікувальному закладі, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовано ознаки такого стану тазафіксовано відмову від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Любомлське МТМО Любомльської міської ради» від 10 травня 2025 року; частково даними довідки інспектора ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта Ірини ЗІНЧУК, згідно якої, у відповідності до бази даних ІКС ІПНП, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 01 жовтня 2024 року та не являється позбавленим права керування транспортним засобом, що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на нього безальтернативного виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також відеозаписами із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якізначаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення.
Серед іншого, захиснкиом Книшом О.Я. також заперечується фкт кеурвання ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто перебування останнього у статусі водія. 
Проте, як слушно зазначено суддею та стверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 , не лише не заперечував факт керування транспортним засобом, а і визнав його, при безпосередній розмові із ними, і така версія щодо обставин події вчиненого, виникла лише при розгляді даної справи у суді, тому цілком підставно не була взята до уваги. І саме із такою оцінкою фактичних обставин вчиненого, погоджується і апеляційний суд.
Досліджені файли хоча і є частково фрагментарними, проте не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, не заперечуються, як захисником, так і самим ОСОБА_1 та із достатньою повнотою підтверджують законність вимоги поліцейського про проходження ним, як водієм з ознаками аткого стану, огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього, на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, є належним та допустимим доказом вини у даній справі.
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком поліцейських, який підтверджений суддею, про доведеність факту наявності у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Через її безпідставність, апеляційна скарга захисника Книша О.Я. підлягає залишенню без задоволення. а постанова судді першої інстанції – без зміни. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Поновити захиснику Книшу О.Я. строк апеляційного оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 травня 2025 року,
Подану ним в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 травня 2025 року стосовно нього – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: