ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
іменем України

14 січня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 738/764/25
Головуючий у першій інстанції - Парфененко О.Я.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/10/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр",
відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 у розмірі 29 600 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 23 100 грн заборгованості за кредитним договором №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024, яка станом на 10.11.2024 складається з: 10 000 грн - заборгованості за тілом кредиту; 12 600 грн - заборгованості за процентами; 500 грн - комісії.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 1890,45 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 05.09.2025 заяву представника відповідачки Глушко З.В. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 
Стягнуто із ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 1 320 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 22.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 в частині визначених до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» сум заборгованості за процентами, загальної заборгованості за кредитним договором, судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору - змінено, зменшено розмір заборгованості за процентами з 12600 грн до 9800 грн, розмір загальної заборгованості за кредитним договором з 23 100 грн до 20 300 грн, а розмір судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору з 1 890 грн 45 коп. до 1 661 грн 28 коп. 
Стягнуто з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 440 грн 39 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

26.12.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, просила стягнути з ТОВ «Споживчий центр» на її користь витрати на професійну правову допомогу у справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також здійснити перерозподіл витрат на правничу допомогу, стягнутих на користь відповідача в суді першої інстанції з урахуванням зменшення частини задоволених позовних вимог. 
В обґрунтування заяви зазначає, що в апеляційній скарзі нею було заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених нею судових витрат. Апеляційним судом при ухваленні постанови питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції не було вирішено. Також не було здійснено перерозподіл судових витрат на правничу допомогу відповідачу, понесених в суді першої інстанції, при тому, що в постанові апеляційного суду зменшена сума заборгованості, яка задоволена у порівнянні з рішенням суду першої інстанції. 
Указує, що до апеляційної інстанції стороною відповідача додано додаткову угоду №1 від 21.07.2025 до договору про надання правничої допомоги від 16.04.2025 на суму 3 500 грн, у змісті якої фактично наведено детальний розрахунок витрат, акт №2-АС виконаних робіт від 23.07.2025 на суму 3 500 грн. Звертає увагу на те, що копія договору від 16.04.2025 наявна в матеріалах справи, а квитанцію про оплату правничої допомоги вона додає до цієї заяви.
Наголошує, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу співмірна із складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом, ціною позову, а також відповідає критерію реальності адвокатських витрат.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 22.12.2025 питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не вирішувалось.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що поніс позивач під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд виходить з наступного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати в судах першої та апеляційної інстанцій, як компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. 
Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Глушко З.В. згідно із ордером про надання правничої допомоги серії ВІ № 1314809 від 23.07.2025 (а.с. 90), виданим на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 16.04.2025 (а.с. 37). 
Згідно з п. 1. Договору від 16.04.2025, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Глушко З.В., адвокат надає клієнту наступну правову допомогу: 
- юридичні послуги та консультації у справі № 738/764/25 за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;
- представництво інтересів клієнта у всіх без виключення справах в судах будь якої юрисдикції та у всіх інстанціях;
- складання та подання процесуальних документів, заяв, клопотань, скарг та будь яких інших документів; надання юридичної консультації по правовідносинам, які будуть виникати з питань клієнта; представлення інтересів клієнта в органах державної виконавчої служби, податкових органах, слідчих органах, органах прокуратури та у всіх без виключення підприємствах установах, організаціях всіх форм власності.
Для надання правової допомоги в суді другої та третьої інстанції дана угода діє.
Об`єм повноважень адвоката: давати усні та письмові пояснення суду, оскаржувати рішення та ухвали суду. Має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у досліджені доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом, змінювати позовні вимоги: збільшувати чи зменшувати розмір позовних вимог (об`єм повноважень визначено ст.43, 58, 64 ЦПК України, ГПК України). Дана угода без будь-яких обмежень (п. 1.1 Договору від 16.04.2025).
За надання правової допомоги адвокат отримує винагороду, розмір якого визначається з обсягу і часу роботи, що вимагатиметься для належного виконання даного доручення; ступені складності та новизни правових питань, що стосуються доручення. Розмір гонорару за даною угодою визначений сторонами за домовленістю у фіксованій сумі та складає 6 000 грн. Гонорар за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції та суді касаційної інстанції узгоджується сторонами окремо, шляхом укладення додаткової угоди (п. 2, 2.1 Договору від 16.04.2025).
Відповідно до п. 4 Договору від 16.04.2025 договір діє з часу його підписання сторонами і до 31.12.2026. 
21.07.2025 між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Глушко З.В. укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 16.04.2025, якою сторони погодили доповнити умови договору про надання правничої допомоги від 16.04.2025 підпунктом 2.1.1 наступного змісту: гонорар адвоката за консультації щодо оскарження рішення суду, складення та подачу апеляційної скарги на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі № 738/764/25, погоджується за взаємною згодою сторін у фіксованій сумі та становить 3 500 грн (а.с. 90 зворот).
Згідно з актом № 2-АС виконаних робіт відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.04.2025 та додаткової угоди №1 від 21.07.2025 від 23.07.2025 виконавець в особі адвоката Глушко З.В. і замовник ОСОБА_1 склали даний акт про те, що виконавець у відповідності до договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди виконала роботу, а замовник прийняла та оплатила роботу: консультації щодо оскарження рішення суду, складення та подачу апеляційної скарги на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі №738/764/25 - 6 годин - 3 500 грн. Узгоджена сторонами оплата за працю адвоката склала - 3 500 грн. Послуги виконані в строк і в повному обсязі (а.с.91).
Відповідно до квитанції № 250723-1 від 23.07.2025 адвокатом Глушко З.В. прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.04.2025, додаткової угоди № 1 від 21.07.2025, акту № 2-АС від 23.07.2025 гонорар 3 500 грн (а.с. 150).

Так, при розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції адвокатом Глушко З.В. в інтересах ОСОБА_1 подано до Чернігівського апеляційного суду:
- апеляційну скаргу з додатками від 23.07.2025 (а.с. 84-92);
- клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 від 23.07.2025 (а.с. 93-95);
- заяву з додатками від 01.10.2025 (а.с. 118-122);
- заяву про усунення недоліків від 13.10.2025 (а.с. 127).

Заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, на переконання апеляційного суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги на 12,12 % від оскаржуваної суми боргу, з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 424,20 грн (3 500 грн х 12,12%) витрат на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції. 

Щодо вимог заяви ОСОБА_1 про перерозподіл витрат на правничу допомогу стягнутих на користь відповідача в суді першої інстанції з урахуванням зменшення частини задоволених позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 22.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 змінено. 
Позов задоволено частково на суму 20 300 грн, що становить 68,58% від суми позову, таким чином відмовлено у задоволенні позову на 31,42%. Отже, з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1885,20 грн (6 000 грн х 31,42%) витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції.
Таким чином додаткове рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05.09.2025 підлягає зміні шляхом збільшення стягнутої з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 1 320 грн до 1 885,20 грн.
Керуючись ст. 141, 127, 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Додаткове рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2025 року - змінити, збільшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу з 1 320 грн до 1 885 грн 20 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 424 (чотириста двадцять чотири) грн 20 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко