461/8021/25
1-кп/461/259/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2026 року   м.Львів 

Колегія суддів Галицького районного суд м.Львова
у складі:головуючого судді    ОСОБА_1 ,
суддів:    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
з участю:секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора      ОСОБА_5 ,,
захисника   ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22022140000000129 від 08.07.2022 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 який не є депутатом, адвокатом або нотаріусом, раніше не судимого- 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувачений  ОСОБА_7 , будучи громадянином України, на початку 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено та в подальшому у період повномасштабного наступу збройних сил російської федерації на Україну, що мало місце 24.02.2022, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, вчинив дії, спрямовані на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України шляхом здійснення пропагандистської діяльності та поширення маніпулятивних матеріалів у мережі Інтернет, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі, деморалізації армії, формування передумов для соціального вибуху в Україні, дискредитації чинної влади України та формування негативного іміджу України на міжнародній арені, в тому числі, з метою примусити діючу владу капітулювати перед державою-агресором та прийняти її умови, а відтак допомагати іноземній державі — російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України.
Так  ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Вконтакте» під назвою « ОСОБА_8 » (електронна адреса сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 ” (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території Херсонської області, де він проживав, з ідеологічних мотивів, діючи умисно, з метою здійснення підривної діяльності проти України, упродовж періоду часу з 06.04.2022 до 14.04.2022 розмістив на власних сторінці у соціально-орієнтованій мережі «Вконтакте» та на власному «Телеграм- каналі» пости, які за своїм змістом становлять шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, чим надав іноземній державі - російській федерації допомогу у проведенні підривної діяльності протиУкраїни.

Розміщені  ОСОБА_7  пости, станом на 16.04.2022 були поширені серед значної кількості користувачів соціальної мережі «Вконтакте» та «Телеграм-канал», що свідчить про публічний характер вищевказаних дописів.
У такий спосіб  ОСОБА_7 , вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, чим вчинив державну зраду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України.
Крім цього,  ОСОБА_7 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, з метою здійснення діяльності, спрямованої на дестабілізацію суспільно-політичної ситуації в державі, деморалізації армії, формування передумов для соціального вибуху в Україні, дискредитації чинної влади України та формування негативного іміджу України на міжнародній арені, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території Херсонської області, де він проживав, будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Вконтакте» під назвою « ОСОБА_8 » (електронна адреса сторінки https://vk.com/avzhuravko), 04.04.2022 розмістив на власній сторінці пост із публічними закликами, в тому числі до російської федерації, до агресивної війни або розв`язування воєнного конфлікту проти України.
Розміщений 04.04.2022  ОСОБА_7  пост станом на 16.04.2022 поширений серед значної кількості користувачів соціальної мережі «Вконтакте», що свідчить про публічний його характер.
У такий спосіб  ОСОБА_7 ,вчинив публічні заклики до агресивної війни, а також виготовлення матеріалів з такими закликамичим вчинив державну зраду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.436 КК України.
Крім цього  ОСОБА_7 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів виготовив матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України та поширив такі матеріали у мережі Іитернет, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі, формування передумов для соціального вибуху в Україні, демонстрації високого ступеню ідеологічної підтримки збройної агресії російської федерації проти України, влади рф, її ідеологи та політики щодо України, окупаційних військ.
Так,  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці на’ тимчасово окупованій території Херсонської області, де він проживав, будучизареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Вконтакте» під назвою « ОСОБА_8 » (електронна адреса сторінки ІНФОРМАЦІЯ_5 ), попередньо виготовивши, розмістив на власній сторінці пост, у якому міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.
Розміщений 02.04.2022  ОСОБА_7 пост станом на 16.04.2022 поширений серед значної кількості користувачів, соціальної мережі «Вконтакте», що свідчить про публічний його характер.
У такий спосіб  ОСОБА_7 вчинив виготовлення та поширенняматеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України,тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.436-2 КК України.
Обвинувачений  ОСОБА_7  належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою колегії суддів від 01.12.2025 року кримінальне провадження про обвинувачення  ОСОБА_7  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні, відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, у відсутність обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Захисник  ОСОБА_6  у судовому засіданні щодо обвинувачення  ОСОБА_7  у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при прийнятті рішення, у тому числі щодо оцінки доказів та призначенні покарання, просила врахувати практику Європейського суду з прав людини щодо розгляду злочинів такої категорії.
Відповідно до ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість  ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими під час судового провадження наступними доказами, які узгоджуються між собою.
Протоколами огляду № 62/5/6-365 від 16.04.2022 та № 62/5/6-154 від 07.06.2022, відповідно до яких оглянуто сторінку у соціальній мережі «VK» (https://vk.com/avzhuravko) та «Telegram» каналу  ОСОБА_7 , де останній розміщував дописи. спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України, зокрема:
-допис ІНФОРМАЦІЯ_5 , 92 реакції, 10 пересилань, 1101 перегляд, від 06.04.2022 о 11:16, у якому  ОСОБА_7  звинувачує чинну владу та Президента України у зриві мирних переговорів, закликає до продовження війни з Україною та захоплення столиці України;
-допис ІНФОРМАЦІЯ_5 , 265 реакцій, 15 пересилань, 3042 перегляди, від 04.04.2022 о 22:15 у якому  ОСОБА_7  називає фейком події у м. Буча та закликає до демілітаризації усієї території України;
-допис ІНФОРМАЦІЯ_5 , 165 реакцій, 22 пересилання, 4568 переглядів, від 04.04.2022 о 21:44 у якому  ОСОБА_7  називає кадри з м. Буча сфальсифікованими та дякує російським військовим за мир у м. Херсон;
-допис ІНФОРМАЦІЯ_5 , 132 реакції, 8 пересилань, 1324 перегляди, від ІНФОРМАЦІЯ_4 о 19:10 у якому  ОСОБА_7  повідомляє, що на т.зв. «звільненій території» Запорізької області піднято прапор росії. Крім того, у пості йдеться що мирні жителі т.зв. «звільнений земель» асоціюють прапор України із «смертю та стражданнями»;
-допис ІНФОРМАЦІЯ_5 , 545 реакцій, 32 пересилання, 5294 перегляди, від 02.04.2022 о 17:16 у якому  ОСОБА_7  висловлює думку щодо продовження т.зв. «спец операції» РФ, т.зв. «звільнення» України, тощо;
У ході огляду також встановлено, що у період з 17.03.2022 до 16.04.2022 на сторінці « ОСОБА_8 » у соц. мережі «VK» створено 305 публікацій, які сумарно були переглянуті 495 943 користувачами. Масив аудиторії вищевказаної сторінки становить 9703 друзів та 5066 підписників.
Разом з тим, під час огляду «Telegram» телеграм-каналу ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) виявлено пости, наступного змісту:
- пост ІНФОРМАЦІЯ_3  від 14.04.2022 о 23:39, у якому  ОСОБА_7  звинувачує Збройні Сили України у прикритті мирним населенням.
- пост ІНФОРМАЦІЯ_3  від 14.04.2022 о 14:49 у якому  ОСОБА_7  публікує розстріляні російською армією цивільні автомобілі на яких нібито пересувались «диверсанти» Збройних Сил України
- допис ІНФОРМАЦІЯ_3  від 13.04.2022 о 14:02 у якому  ОСОБА_7  публікує свої вислови стосовно ситуації в Україні та початку війни із РФ.
- допис ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.04.2022 о 23:12, у якому  ОСОБА_7  критикує президента та чинну владу України у доведенні країни до бідності. Окрім того, наголошує, що за допомогою росії побудується «нова» Україна.
У ході огляду, встановлено, що у період з 17.03.2022 до 16.04.2022 на телеграм-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) опубліковано 1835 постів, які були сумарно переглянуті 16 млн. 613 тис. користувачами.
Протоколами огляду № № 62/5/6-364 від 16.04.2022 та № 62/5/6-155 від 07.06.2022, відповідно до яких під час огляду здійснено пошук розміщеної  ОСОБА_7  інформації у новинних ресурсах. Так зокрема, по запиту « ОСОБА_10 » у пошуковій системі «Google» встановлено наявність наступних публікацій:
-від 22.03.2022 (ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у якій  ОСОБА_7  закликає Українську владу прийняти вимоги РФ та признати АР Крим російською територією;
-від ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у якій  ОСОБА_7  закликає до капітуляції України та розпаду держави;
-від 27.03.2022 (ІНФОРМАЦІЯ_7 ) у якій  ОСОБА_7  запевняє, що м. Херсон не повернеться ніколи до складу України;
-від ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІНФОРМАЦІЯ_9 ) у якій  ОСОБА_7  звинувачує у нацизмі державну владу України, тощо;
У вказаних публікаціях міститься згадка, що  ОСОБА_7  колишній народний депутат України 5 та 6 скликань Верховної Ради України.
Окрім того, в ході огляду відео-хостингу «YouTube» було знайдено канал  ОСОБА_7 , « ОСОБА_8 » (ІНФОРМАЦІЯ_10 ), на якому розміщені відеозаписи з висловлюваннями  ОСОБА_7 , у тому числі з тими, які стали підставою для цитування слів останнього у згаданих вище публікаціях новинних ресурсів, а також із висловлюваннями, спрямованими на нанесення шкоди державі у інформаційній сфері наступного змісту:
-ІНФОРМАЦІЯ_11 відео під назвою «Украинуждёточищение от скверны, а нацистскихпреступников трибунал» (тип файлу audio/video file.mp4, розміром 88,7 мб., тривалістю – 39 хв. 43 сек. від 15.02.2022) у якому  ОСОБА_7  розповідає про нацизм в Україні;
- ІНФОРМАЦІЯ_12 відео під назвою «Гдепройдёт фронт наступления на Европу и зачем нам фильтрационныецентры» (тип файлу audio/video file.mp4, розміром 63,0 мб., тривалістю – 24 хв. 57 сек. від 11.03.2022) у якому  ОСОБА_7  розповідає про наступ на територію Європи та фільтраційні центри;
- ІНФОРМАЦІЯ_13 відео під назвою «Украинскийполитик о ситуации в стране, ОСОБА_11 , переговорах и биолабораториях» (тип файлу audio/video file.mp4, розміром 62,1 мб., тривалістю – 29 хв. 08 сек. від 11.04.2022) у якому  ОСОБА_7 , критикує владу України, розповідає про т.зв. «Біолабораторії», тощо;
- https://www.youtube.com/watch?v=FRIkLM7jCIoвідео під назвою «Украинская власть не вернётся в Херсон уже никогда» (тип файлу audio/video file.mp4, розміром 90,1 мб., тривалістю – 23 хв. 26 сек. від 11.04.2022) у якому  ОСОБА_7  розповідає, що м. Херсон більше ніколи не повернеться до складу України.
Також, було проведено аналіз аудиторії вищезазначеного ютуб-каналу, яка становить 38 тис. підписників. В середньому відео на каналі  ОСОБА_7  набирають 2500 переглядів.
Висновком експерта №15842/22-39 від 21.06.2022, відповідно до якого у дописах  ОСОБА_7 , зафіксованих у протоколах огляду від 16.04.2022, містяться речення, слова, фрази, виділені в дослідницькій частині цього висновку жирним шрифтом та підркесленням, з яких складаються: висловлювання, які за своїм об`єктивним змістом спрямовані шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості та обороноздатності України. Ці висловлювання виражені у зневажливих та принизливих характеристиках чинної державної влади України і ЗСУ№ у вживанні мовних засобів лінгвістичних конструкцій, які виражають переконувальну семантику і за своїм об`єктивним змістом спрямовані на формування у масового адресата впевненості у необхідності капітуляції України перед росією і підписання мирної угоди на умофахрф; у переконуванні адресатів у тому, що Україна більше ніколи не поверне окуповані території, а також у законності такої окупації; у переконуванні адресатів в політичній та економічній неповноцінності української держави, несамостійності чинної державної влади, її нездатності керувати процесами, які відбуваються в країні, і повній її недієздатності керувати процесами, які відбуваються в країні, і повній підпорядкованість Заходу в його прагненні знищити українців негативне, а також у зневажливому і жорстокому ставленні президента України ОСОБА_12 та чинної державної влади загалом до російськомовного населення Сходу України (тексти 1-11); висловлювання, виражені у формі публічних закликів до повалення встановленого в Україні конституційного ладу та захоплення державної влади. Ці заклики виражені у формі імперативних висловлювань зі спонукальною семантикою і значенням закличності (тексти 1, 2); висловлювання, в яких містяться ознаки пропаганди війни, виражені у формі публічних закликів до її ведення (тексти 1, 2); висловлювання, спрямовані на виправдовування і визнання правомірною збройної агресії рф проти України. Значення виправдовування і визнання правомірною збройної агресії рф проти України виражене у семантиці возвеличення і горїзації окупації росією частини території України, зображення її як «освобождения» від нацизму, гноблення Заходом і українською владою, а також у категоричних твердженнях про негативне, зневажливе і жорстке ставлення президента України ОСОБА_12 та чинної державної влади загалом до російськомовного населення Сходу України і у переконуванні адресатів, у тому, що Україна інсценує загибель цивільних жителів і інформація про військові злочини рф на території України, поширювана українськими ЗМІ, не відповідає дійсності та розповсюджується українською владою з метою дискредитації рф (тексти 1-11).
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними та узгоджуються між собою.
В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість  ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.
Таким чином, суд вважає, що винуватість  ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України доведена повністю.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення, в тому числі на надання ними доказів на підтвердження і спростування висунутого обвинувачення, суд керується принципами реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено уст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (inabsentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
Судом під час провадження у справі вживалися усі можливі належні заходи для виклику обвинуваченого  ОСОБА_7 до суду та повідомлення про порядок, дату і час розгляду справи, в тому числі для забезпечення права на захист, зокрема шляхом оприлюднення судового виклику в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частиницього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбаченихчастиною другоюстатті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положеньЗагальної частиницього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, згідно зі статтями 50, 65 КК України, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з огляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд також бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також рівень його суспільної небезпеки.
Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин судом не встановлено.
Як наведено вище, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Згідно ч.1 ст. 50 КК України,покарання єзаходом примусу,що застосовуєтьсявід іменідержави завироком судудо особи,визнаної винноюу вчиненні кримінального правопорушенняі полягаєв передбаченомузаконом обмеженніправ ісвобод засудженого.
Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.
Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Беручи до уваги вказані доводи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням додаткових покарань визначених санкціями відповідних статей Кримінального кодексу
При призначенні покарання обвинуваченому, суд застосовує судову дискрецію (судовий розсуд), тобто поняття яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують  ОСОБА_7 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкцій ч. 2 ст.111, ч. 2 ст. 436-2 КК України, та за ст. 436 КК України у виді позбавленні волі, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Враховуючи, що за ч. 2 ст.111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України  ОСОБА_7 вчинив злочини проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, проти миру, безпеки людства та міжнродного правопорядку суд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_7 на праві власності.
Відповідно до положень ч. 1 ст.70 КК України остаточне покарання  ОСОБА_7  за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази по справі відсутні.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у зв`язку із ухваленням обвинувального вироку, суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати по справі за проведення у кримінальному провадженні експертних досліджень зокрема, судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи Київським НДІСЕ Міністерства юстиції України №15842/22-39 від 21.06.2022 у розмірі 11326 грн 20 коп. слід стягнути з  ОСОБА_7 .
Строк відбуття покарання  ОСОБА_7 слід рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України та обрати йому покарання:
- за ч. 2 ст. 111 КК України -15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацію майна;
- за ст. 436 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст.436-2 КК України – 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацію майна.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_7  остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому  ОСОБА_7  рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Стягнути з  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь державного бюджету України витрати на проведення експертизи в сумі 11326 грн 20 коп.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Головуючий суддя      ОСОБА_1 

Судді      ОСОБА_2 
ОСОБА_3