ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4161/24 (922/4375/25)	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Прохорова С.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Фізична особа - підприємець Корякін Дмитро Вадимович  третя особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ" 	
до 	Арбітражний керуючий Паркулаб Володимир Григорович  	
про 	стягнення коштів в межах справи про банкрутство ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону"  	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду у Харківській області від 31.03.2025 по справі №922/4161/24 ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ліквідатором призначено Паркулаба Володимира Григоровича (свідоцтво № 983 від 23.05.2013).
05.12.2025 через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ФОП Корякіна Дмитра Вадимовича (Позивач) про стягнення з арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича (Відповідач) на користь фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича завдані збитки у розмірі 800,00 грн та 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.
Також Позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи та про витребування доказів.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 лютого 2024 по справі №910/21840/14 визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної арбітражним керуючим, випливають та пов`язані безпосередньо зі здійсненням процедур у справі про банкрутство, Суд доходить висновку, що в разі якщо поряд з оскарженням дій/бездіяльності арбітражного керуючого у справі про банкрутство заявник заявляє до арбітражного керуючого вимогу про відшкодування шкоди, завданої його діями/бездіяльністю, ці вимоги мають заявлятися та розглядатися за правилами заявлення вимог та розгляду спорів майнового характеру, що вирішуються у межах справи про банкрутство (стаття 7 КУзПБ), тобто за правилами позовного провадження.
Таким чином, оскільки Позивачем раніше оскаржувалися дії арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону" позовна заява підлягає розгляду в межах справи №922/4161/24.
Враховуючи вищевикладене, згідно протоколу автоматизованого розподілу від 05.12.2025 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи №922/4161/24 (922/4375/25) та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.
Ухвалою суду від 17.12.2025 суд дійшов висновку про відкриття провадження у справі № 922/4161/24 (922/4375/25) в межах справи № 922/4161/24 про банкрутство ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону" за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ" та відмовлено в задоволенні клопотання Позивача про витребування доказів.
Від третьої особи не надходило пояснень щодо заявлених позовних вимог.
19.01.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. №1431). 
Ухвалою суду від 26.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача, про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву, відзив арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича вх. №1431 від 19.01.2026 залишено без розгляду.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.
Ухвалою суду про відкриття провадження у справі було роз`яснено сторонам, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.
Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Постановою Господарського суду у Харківській області від 31.03.2025 по справі №922/4161/24 ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ліквідатором призначено Паркулаба Володимира Григоровича (свідоцтво № 983 від 23.05.2013).
Ст. 61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом. 
Після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні (ст. 63 КУзПБ). 
Згідно ст. 68 КУзПБ - замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом. 
Як зазначено у ст. 87 КУзПБ - замовник аукціону, який не передав покупцю на його вимогу рухоме майно, майнове право або не відступив право вимоги після повної сплати ціни, сплачує пеню у розмірі 0,5 відсотка на день від ціни продажу за період прострочення. 
У відповідності до протоколу про результати аукціону №BRD001-UA-20250828-31801 від 12.09.2025, ФОП Корякіна Д.В. (Позивач), визначено переможцем аукціону з продажу майна боржника в межах справи №922/4161/24, а саме право вимоги на дебіторську заборгованість ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону", оскільки позивач запропонував найвищу ціну на час закінчення аукціону - 10 891,64 грн. 
До складу лоту, серед іншого, увійшла і дебіторська заборгованість ДП «ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ» (код ЄДРПОУ 32869293) на суму 800,00 грн. 
15.09.2025 позивачем було перераховано на рахунок ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону" грошові кошти у сумі 2 465,46 грн. за придбаний лот, що підтверджується платіжною інструкцією №BP45-79H0-7PKE-TCC0.
18.09.2025 ТОВ «Е-ТЕНДЕР», оператором авторизованого електронного майданчика, було перераховано 8 426,18 грн. на рахунок ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону", за рахунок коштів гарантійного внеску позивача, що підтверджується платіжною інструкцією №19193. 
В подальшому, з метою оформлення результатів аукціону, було укладено акт про придбання майна на аукціоні від 19 вересня 2025, у якому зазначено, що на момент його підписання, покупцем повністю сплачено ціну за придбане майно на аукціоні.
У подальшому, на адресу ДП «ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ», позивачем було направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, із проханням сплати заборгованості, у відповідь на яке, було надано копії документів про відсутність боргу перед ТОВ "Дергачівська фабрика гофрокартону", а саме: договір №83 про надання послуг від 18.10.2021, виписка по рахунку за 25.10.2021, акт про надання послуг від 29.10.2021 до договору №83 від 18.10.2021.
За результатами перевірки арбітражного керуючого Паркулаба В.Г., проведеної Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, також встановлено продаж відповідачем покупцю недійсного права вимоги до ДП «ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ» у сумі 800,00 грн.
У відповідності до правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 по справі №910/19199/21: «Сама лише недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору між первісним кредитором та новим кредитором. Недійсність вимоги зумовлює відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. У таких випадках передання недійсної вимоги за правовою природою є невиконанням чи неналежним виконанням договору, за яким було відчужено недійсну вимогу. Оскільки невиконання покупцем обов`язку з передання товару є істотним порушенням договору, покупець вправі вимагати відшкодування збитків. Отже, недійсність вимоги не зумовлює недійсність відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України».
У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява № 44277/98).
В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Також, Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).
За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).
Отже позивач, як переможець аукціону, що набув право вимоги на законних підставах, мав легітимні очікування на отримання активу - дійсного права вимоги дебіторської заборгованості до ДП «ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ» на суму 800,00 грн.
Згідно ст. 89 КУзПБ - особа, у власності якої перебувало майно до продажу на аукціоні, замовник та організатор аукціону не несуть відповідальності за недоліки майна, крім випадків їх умисного приховування.
За достовірність інформації, зазначеної в оголошенні про проведення аукціону, та відповідність такої інформації документам, на підставі яких вона внесена, відповідає замовник аукціону (п. 43 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2019 №865).
За приписами ст. 61 КУзПБ - ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута. 
Арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства (ст. 12 КУзПБ).
Згідно п. 5 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 - інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. 
П. 4 розділу ІІ Положення визначено, що Голова і члени інвентаризаційної комісії (робочих інвентаризаційних комісій) забезпечують додержання правил проведення інвентаризацій, повноту і точність внесення до інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) даних про фактичні залишки активів та повноту відображення зобов`язань, правильність та своєчасність оформлення матеріалів інвентаризації. 
П. 7 розділу ІІІ Положення визначено, що інвентаризація дебіторської та кредиторської заборгованостей полягає у звірці документів і записів у реєстрах обліку і перевірці обґрунтованості сум, відображених на відповідних рахунках, та оформлюється актом інвентаризації. 
Дебіторська і кредиторська заборгованості перевіряються щодо дотримання строку позовної давності, обґрунтованості сум, які обліковуються на рахунках обліку розрахунків з покупцями, замовниками, постачальниками, підрядниками, одержаних і виданих векселів, одержаних позикових коштів, наданих кредитів (позик), з підзвітними особами, депонентами, іншими дебіторами і кредиторами.
В акті інвентаризації вказуються найменування проінвентаризованих субрахунків і суми виявленої неузгодженої дебіторської і кредиторської заборгованостей, безнадійних боргів та кредиторської і дебіторської заборгованостей, щодо яких строк позовної давності минув.
Так, в оголошенні про проведення аукціону №BRD001-UA-20250828-31801 (за посиланням https://prozorro.sale/auction/BRD001-UA-20250828-31801/), серед документів, необхідних для визначення змісту права, відповідачем було оприлюднено акт №1 інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 31 грудня 2024, із якого вбачається, що на субрахунку 3711, відображається дебіторська заборгованість ДП «ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ» у сумі 800,00 грн., що підтверджена дебітором.
Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, визначено, що на рахунку 37 "Розрахунки з різними дебіторами" ведеться облік розрахунків за поточною дебіторською заборгованістю з різними дебіторами за авансами виданими, нарахованими доходами, за претензіями, за відшкодуванням завданих збитків, за позиками членів кредитних спілок та за іншими операціями.
Відтак, беручи участь в аукціоні, з огляду на оприлюднені арбітражним керуючим в оголошенні документи, позивач мав усі підстави вважати, що до продажу пропонується дійсне право вимоги у ДП «ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ» - 800,00 грн здійсненого банкрутом авансового платежу. 
Згідно ст. 21 КУзПБ - арбітражні керуючі несуть за свої дії та бездіяльність цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Шкода, заподіяна особі внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючими (ст. 25 КУзПБ).
За приписами ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Сторона, яка умисно або з необережності надала іншій стороні неправдиві запевнення про обставини, що мають значення для укладення, виконання або припинення договору, зобов`язана відшкодувати стороні, яка покладалася на такі запевнення, збитки, завдані у зв`язку з неправдивістю таких запевнень, якщо інше не передбачено договором (ст. 650-1 ЦК України). 
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. 
Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.
Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.
Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.
Інших судових витрат позивачем заявлено не було.
Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -   

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) збитки у розмірі 800,00 грн та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду. 
Учасники справи:
Позивач - фізична особа-підприємець Корякін Дмитро Вадимович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач - арбітражний керуючий Паркулаб Володимир Григорович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРКІВСПЕЦЕКСПЕРТ" (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 3, ЄДРПОУ 32869293). 
Повне рішення складено "26" січня 2026 р. 

Суддя		С.А. Прохоров