Справа № 538/2048/25 
Провадження № 1-кп/538/49/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 12025170560000519 від 17.09.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох неповнолітніх осіб, не одруженого, працюючого електромонтером в AT «Полтаваобленерго», не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в:
До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний актвідносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення, укладеної між ними. Згідно даної угоди ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні кримінального проступку за наступних обставин: ОСОБА_4 , у порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , із якою спільно проживали однією сім`єю, тобто вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах за наступних обставин: 16.09.2025 близько 14:00 ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні кухні житлової квартири, розташованої по АДРЕСА_2 , під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, умисно наніс їй один удар своєю правою рукою зігнутою у кулак в область обличчя та один удар своєю відкритою долонею правої руки у ліве вухо ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на підлогу на правий бік. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс один удар правою рукою зігнутою у кулак в область лівої бокової частини грудної клітки ОСОБА_5 , яка у цей час залишалась на підлозі. Внаслідок вчинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №210 від 20.09.2025, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які можна розділити на дві групи, перша група, закритий перелом 9 ребра лівої половини грудної клітки, який оцінюється як такий, що носить ознаки ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; друга група: підшкірний крововилив в ділянці верхнього та нижнього повік правого ока, садно шкіри по задній поверхні лівої вушної раковини, які оцінюються як такі, що носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Згідно вказаної угоди від 30.10.2025 сторони узгодили таку міру покарання: "ч. 1 ст. 122 КК України - у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного, будуть визначені судом при затвердженні даної угоди".
ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку визнав повністю і просив суд затвердити досягнуту між ним та потерпілою угоду про примирення, на укладення якої добровільно погодився.
Потерпіла ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про примирення, зазначила, що угода укладена за її ініціативи, вона пробачила ОСОБА_4 .
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення. 
Суд, дослідивши угоду про примирення від 30.10.2025 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , дійшов такого висновку.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. 
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. 
Судові витрати у справі відсутні. 
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 471, 473, 475 КПК України, суд, 
у х в а л и в:
Затвердитиугоду про примирення, укладену 30 жовтня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до якої:
визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя Лохвицького       
районного суду         ОСОБА_1