Справа № 307/64/25

П О С Т А Н О В А 
 
22.01.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., вирішуючи заяву судді Закарпатського апеляційного суду Феєра І.С. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Коструба В.В. на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.04.2025 щодо ОСОБА_1 , яка за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційного суду передана в провадження (для розгляду) судді цього суду Феєру І.С.
У заяві про самовідвід суддя Феєр І.С. зазначає, що під час підготовки справи до апеляційного розгляду ним встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №659602 від 28.12.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено поліцейським СРПП Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Юришинцем Володимиром Володимировичем, який є його племінником (сином його рідної сестри – ОСОБА_2 ), тобто є близьким родичем судді Феєра І.С., що з урахуванням п.1 та 3 ч.1 ст.75 КПК України, виключає його участь в розгляді даної справи. 
Перевіривши доводи заяви судді Феєра І.С. про самовідвід, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП не містять положень щодо обставин, які виключають участь судді в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу/самовідводу і порядку їх вирішення (ст. 2 КУпАП).
Разом з тим, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Одними із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 4 ст. 7 КУпАП).
Виходячи із системного аналізу законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення заяви судді Феєра І.С. про самовідвід у апеляційному розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини.
Нормами, про які йдеться мова у КПК України є: ст.ст. 75, 76, 80-82, які визначають обставини, які виключають участь судді у розгляді провадження, підстави для відводу та порядок його вирішення, зокрема у разі заявлення відводу (самовідводу) судді, якій здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Пунктами 1 та 3 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, а також у разі якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім?ї заінтересовані в результатах провадження.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому апеляційний суд вважає, що заява про самовідвід має бути розглянута по суті.
В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, та «Ветштайн проти Швейцарії»; заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).
У даному випадку оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
У цьому світлі апеляційний суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
З поданої заяви та долучено до неї копії декларації родинних зв`язків судді Феєра І.С. вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №659602 від 28.12.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено поліцейським СРПП Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Юришинцем Володимиром Володимировичем, який є племінником судді Феєра І.С. (сином його рідної сестри – ОСОБА_2 ), тобто є близьким родичем судді Феєра І.С.
Наведені обставини, можуть викликати в учасників справи сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Феєра І.С. при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , та являються безумовною підставою для задоволення заяви про самовідвід судді Феєра І.С.
З огляду на положення Кодексу суддівської етики, які містять обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм у поведінці судді під час здійснення правосуддя, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, яким визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення; ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", якою закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, апеляційний суд вважає, що заява судді Феєра І.С. про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 2, 246 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, які провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється згідно з цим Кодексом та іншими законами України.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результатах розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.
На підставі вищенаведених фактів та з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у неупередженості судді під час апеляційного розгляду справи, задля забезпечення повного, всебічного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ст. 2, 246, 294 КУпАП, Засадами використання автоматизованої системи документообігу Закарпатського апеляційного суду, якими визначено питання вирішення відводів (самовідводів) у справах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Заяву судді Закарпатського апеляційного суду Феєра І.С. про самовідвід - задовольнити.
Справу про адміністративне правопорушення №307/64/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага