Справа № 199/208/26
(3/199/249/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
22.01.2026           місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: 

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, який має паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 12.03.2016 (орган, що видав - 1210), РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора Катеби О.А., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно- правову відповідальність.
Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до Наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області № 215 від 14.06.2021 «Про призначення випускників НУЦЗУ, ЧІПБ», відповідно до пункту 57, 61, 62, 63 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593; наказів ДСНС України від 07.06.2021 № 219 «Про присвоєння спеціального звання середнього начальницького складу випускникам Львівського державного університету безпеки життєдіяльності», № 220 «Про присвоєння спеціального звання середнього начальницького складу випускникам Національного університету цивільного захисту України» та № 221 « Про присвоєння спеціального звання середнього начальницького складу випускникам Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України», таких, що прибули для подальшого проходження служби після закінчення навчання у закладах вищої освіти цивільного захисту, за їх згодою з 14.06.2021 лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду фахівця відділення ресурсного забезпечення 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області.
На час зайняття посади, ОСОБА_1 наділено владними повноваженнями.
Згідно Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 2013 № 593 - служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.
Особи рядового і начальницького складу належать до персоналу (кадрів) ДСНС. Статус особи рядового і начальницького складу підтверджується службовим посвідченням, форма та порядок видачі якого встановлюються ДСНС.
Статус рятувальника підтверджується посвідченням, книжкою та жетоном рятувальника.
Особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України “Про запобігання корупції”.
Склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий.
Особам рядового і начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання:
рядовий склад - рядовий служби цивільного захисту;
молодший начальницький склад - сержант служби цивільного захисту, майстер-сержант служби цивільного захисту, головний майстер-сержант служби цивільного захисту;
середній начальницький склад - молодший лейтенант служби цивільного захисту, лейтенант служби цивільного захисту, старший лейтенант служби цивільного захисту, капітан служби цивільного захисту;
старший начальницький склад - майор служби цивільного захисту, підполковник служби цивільного захисту, полковник служби цивільного захисту;
вищий начальницький склад - генерал-майор служби цивільного захисту, генерал-лейтенант служби цивільного захисту, генерал-полковник служби цивільного захисту, генерал служби цивільного захисту України.
Відповідно до п. 6 вище вказаного Положення - особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» осіб начальницького складу служби цивільного захисту віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного Закону.
Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду фахівця відділення ресурсного забезпечення 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, згідно п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону є суб`єктом декларування.
Наказом ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області № 34 від 17.01.2024 (з кадрових питань (особового складу)) згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу за пунктом 176 підпунктом 9 (за згодою сторін) старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , фахівця відділення ресурсного забезпечення 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, з 17.01.2024.
Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а". "вп-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом ЗО календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.
Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 08.11.2023 № 252/23 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).
Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікацїї у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.
Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.
Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:
1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.
Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.
Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається;
2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Декларація при звільненні не подається у таких випадках:
- особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;
- особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж ЗО календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.
Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду;
3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Декларація кандидата на посаду подається до призначення або обрання особи на відповідну посаду, якщо інше не передбачено законом.
Якщо особа подала щорічну декларацію за минулий рік, декларація кандидата на посаду за цей період не подається.
3. Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.
4. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
5. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
6. Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.
7. Суб`єкт декларування має право за власною ініціативою подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації до Реєстру.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 03.03.2022 № 2115-ІХ було призупинено компанію декларування в Україні.
12.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції Національного агентства з питань запобігання корупції.
Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:Wpublic.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями, за період з 01.01.2024 по 17.01.2024, а саме: 15.03.2024 о 19 год 03 хв., тобто поза межами строку встановленого законодавством для подання такої декларації.
Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), встановлено, що направленні на подання декларації було розпочато 15.03.2024, тобто після закінчення граничного строку для подання вказаного документу.
Поважних причин несвоєчасного подання декларації не встановлено.
При цьому ОСОБА_1 неодноразово за час проходження служби був ознайомлений з вимогами та обмеженнями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі 15.01.2024 ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис з пам`яткою «При звільненні зі служби цивільного захисту (роботи) осіб начальницького складу та державних службовців ДСНС України», яка передбачає ознайомлення зі ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».
Виходячи з викладеного ОСОБА_1 було достеменно відомо про необхідність подання декларацій та які строки встановлено Законом для їх подання.
Загалом за час здійснення діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав 5 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що безумовно свідчить про його обізнаність з роботою у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку зі звільненням 17.01.2024 з посади фахівця відділення ресурсного забезпечення 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, будучи згідно з п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом вказаного закону та відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єктом декларування, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2024 по 17.01.2024, а саме: 15.03.2024 о 19 год 03 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації.
Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 15.03.2024, тобто день несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Місцем вчинення правопорушення ОСОБА_1 є місце несвоєчасного подання декларації за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаними умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У судовому засіданні:
- ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав;
- прокурор Катеба О.А. підтримав обставини адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора Катеби О.А., дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: листом ДБВБ НПУ; поясненням ОСОБА_1 в судовому засіданні; запитами ДУ ДВБ НПУ; листом ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області щодо надання матеріалів з особової справи ОСОБА_1 ; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» – ОСОБА_1 під час подання декларації «при звільненні»; роздруківкою декларації «при звільненні» за період з 01.01.2024 по 17.01.2024, поданої 15.03.2024 о 19:03 годині.
За таких обставин вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення № 2 від 06.01.2026 містить відомості, які знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, даний протокол, як доказ у справі, складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений без зауважень.
З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинено тільки умисно. 
Відповідно до ст. 10 КУпАП це означає, що особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Проте, для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків – воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності. 
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати декларацію при звільненні, що свідчить про наявність непрямого умислу, а тому це є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
За таких обставин зібрані по справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення. 
Зміст постанови судді по справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги фінансового контролю, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги ступінь його вини, повне визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко