ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2026 року
м. Харків
справа № 635/5418/19
провадження № 22-ц/818/ 841/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого-судді Тичкової О.Ю.,
суддів Маміної О.В., Мальованого Ю.М. 
за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.
учасники справи:
заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року у складі судді Янцовської Т.М.
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 635/5418/19.
Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду у цивільній справі № 635/5418/19 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 22575,86 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 23.02.2022 року замінено стягувача у справі з АТ «ОТП Банк» на правонаступника – ТОВ «Цикл Фінанс». І у зв`язку із втратою первісним кредитором – АТ «ОТП Банк» виконавчого листа № 635/5418/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 22575,86 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн, та відсутністю оригіналу виконавчого листа у заявника необхідно отримати дублікат зазначеного виконавчого листа.
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року у задоволені заяви ТОВ «Цикл Фінанс» відмовлено. 
Судове рішення обґрунтовано тим, що стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не звернувся з заявою про поновлення строку та не надав доказів поважності причин його пропущення, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Не погодившись з рішенням представник ТОВ «Цикл Фінанс» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на необґрунтованість рішення, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву та видати дублікат виконавчого документа №635/5418/19 щодо примусового рішення суду. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виконавчий лист було втрачено первісним стягувачем АТ «ОТП Банк», а строк на пред`явлення виконавчого листа по даній справі до виконання перервався, на час звернення заявника до суду першої інстанції з заявою про видачу дубліката виконавчого листа не сплив та буде встановлюватися з дня припинення або скасування воєнного стану.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22575,86 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн (а.с. 5-6).
Ухвалою суду від 23.02.2022 замінено стягувача у цивільній справі №635/5418/19 з АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Цикл фінанс» за виконавчими листами виданими на примусове виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 (а.с.7-8).
АТ «ОТП Банк» листом від 10 липня 2025 року за №73-5-73-5-2/7441-БТ на запит ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» про надання документів від 09 липня 2025 року повідомило, що надати затребувані документи, а саме виконавчі листи по боржниках, вказаних у списку боржників (додаток №1) від 09 липня 2025 року, банк не має можливості у зв`язку з їх втратою через реорганізацію підрозділів. Серед боржників у списку значиться ОСОБА_1 , справа №635/5418/19 (а.с.15-17).
Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено в частині першійстатті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Виконання судового рішення відповідно доРішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
За змістом частини першої, третьоїстатті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Із наведених положень слідує, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Мотиви й підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
У постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 20 травня 2021 року у справі №1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі №750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі №753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі №433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі №607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №2-1380/088).
Звертаючись із заявою про видачу дублікату виконавчого листа ТОВ ЦИКЛ ФІНАНС» повідомило, що виконавчий лист у справі №635/5418/19 було видано АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є заявник згідно укладеного договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року. Однак, виконавчий лист первісним кредитором йому не передавався і на виконанні в органах виконавчої служби вказаний виконавчий лист не перебуває.
АТ «ОТП Банк» листом 10 липня 2025 року на запит ТОВ ЦИКЛ ФІНАНС» повідомило про неможливість надання виконавчого листа, в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з його втратою через реорганізацію підрозділів.
Відхиляючи вказаний лист, як доказ втрати виконавчого листа суд першої інстанції не зазначив, яким саме документом та яким чином повинна підтверджуватись така втрата, як і не зазначив, що за письмовий документ має бути, у якому були б викладені результати проведення перевірки, і якої саме перевірки.
Як зазначено вище, Верховний Суд у своїй практиці виходить з того, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви у зв`язку із недоведеністю заявником втративиконавчого листа.
Так само помилковими є і висновки суду першої інстанції про неможливість задоволення заяви через пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
У пункті 10-2Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого згідно із Законом України №2129-IX від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, щотимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.
У пункті 47 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22 зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються самеЗаконом України «Про виконавче провадження»як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Із наведеного слідує, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються.
Переривання строків пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання означає анулювання строку, який сплив до моменту запровадження воєнного стану, та до дня припинення або скасування воєнного стану зупиняється перебіг трирічного строку на пред`явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не сплив на дату запровадження воєнного стану. Відповідно, після припинення або скасування воєнного стану перебіг цього строку починається заново.
Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у даному випадку розпочався 07.11.2019 року (наступний день після набрання рішенням законної сили, що визначено ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»), а 24 лютого 2022 року вказаний строк перервався, підстав вважати, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання за обставин даної справи не має.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про задоволення заяви.
Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» задовольнити.
Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року скасувати
Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» задовольнити.
Видати дублікат виконавчого документа № 635/5418/19, виданого на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 року по справі № 635/5418/19 за позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Поний текст судового рішення складений 13 січня 2026 року.
Головуючий:         О.Ю. Тичкова

Судді:          О.В. Маміна

Ю.М. Мальований