Справа № 560/16913/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

05 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бусол-С» до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, адже подані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товарів.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що оскаржуване рішення винесене на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що викладені в відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин.

Також, митним органом подано заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач не підтвердив заявлену митну вартість товарів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

03 листопада 2024 року між позивачем (покупець) та компанією «TAIZHOU KERONGTRADE CO., LTD» (продавець) укладено контракт №1-25 (далі – Контракт).
Пунктом 2.1. Контракту встановлено, що ціна на товар встановлена в іноземній валюті – долар США і розуміється на умовах поставки, що зазначаються в інвойсах на кожну партію товару, якщо інше не буде обумовлено в додаткових угодах до даного Контракту.
Ціна товару визначається на кожну партію та фіксується в інвойсах, які становлять невід`ємну частину Контракту (п. 2.3. Контракту).
Сторонами у п. 4.1 Контракту визначено, що порядок та умови оплати по даному Контракту визначаються Сторонами у інвойсах до кожної окремої поставки.
На виконання Контракту здійснено поставку товару згідно інвойсу №2522 від 21.05.2025 на загальну суму 32 503,76 доларів США.
Згідно з інвойсом №2522 від 21.05.2025 поставка здійснювалась на умовах «Інкотермс» 2020 – CIF GDANSK, а тому позивач не поніс витрат з доставки товару до м.Гданськ (Польща).
Доставка товару з м. Гданськ (Польща) до митного кордону України здійснювалась позивачем за власний рахунок згідно договору про транспортно-експедиторське обслуговування №Б1.1 від 10.12.2024 укладеним з ТОВ «Ламан Шипінг».
Вартість доставки товару до митного кордону України становила 100 535,41 грн, що підтверджується довідкою про транспортні витрати №473919 від 25.07.2025.
У вартість транспортування включено вантажно-розвантажувальні роботи. страхування не проводилось.
31.07.2025 з метою митного оформлення поставленого товару, позивачем складено та подано до Хмельницької митниці електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №25UA400040018067U3.
Митна вартість товару визначена за ціною Контракту (основним методом) в розмірі 1458093,95 грн. До складових митної вартості включено ціну товару 1 357 558,54 грн. (32 503,76 доларів США * 41,7662 грн./1 долар США), а також вартість доставки товару до митної території України в розмірі 100 535,41 грн.
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість до ЕМД №25UA400040018067U3 додано (графа 44 декларації): контракт №1-25 від 03.11.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) №2522 від 21.05.2025; автотранспортна накладна (CMR) № 473919 від 25.07.2025; декларація про походження товару (Declaration of origin) №2522 від 21.05.2025; рахунок-фактура LS-4663958 від 25.07.2025; довідка про транспортні витрати №473919 від 25.07.2025; договір про транспортно-експедиторське обслуговування №Б1.1 від 10.12.2024; протокол узгодження розбіжностей до договору про транспортно - експедиторське обслуговування №Б1.1 від 10.12.2024; заявка №26 від 25.07.2025 до договору №Б1.1 від 10.12.2024.
31.07.2025 відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2025/000439 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000161/2 в сторону збільшення за резервним методом.
В рішенні про коригування митної вартості товарів від 31.07.2025 відносно наданих позивачем документів зазначено, що: «При здійсненні аналізу поданих відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 53 МКУ документів, митним органом було встановлено, що вони містять розбіжності та не підтверджують усі числові значення складових митної вартості, а заявлений рівень митної вартості товарів №1, №2 ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів.
Зокрема:
- розбіжності в частині виробника товару №1, виявили під час проведення митного огляду товарів. На товарі №1 зазначено виробника Taizhou Lijie Household Supplies Co., Ltd.;
- заявлений рівень митної вартості товарів №1 та №2 не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби;
- також не надано платіжні документи на оплату вартості перевезення хоча заявкою на перевезення та договором про транспортно-експедиторське обслуговування передбачено 100 % передоплату;
- до митного оформлення не надано «підтвердження товару», проформу-інвойс, замовлення, передбачені пунктами 1.1, 1.2, 1.4 зовнішньоекономічного контракту;
- особа, яка надає інформацію про вартість перевезення не відповідає особі, яка здійснює перевезення, що свідчить про наявність експедиційної винагороди експедитора, яка хоч і передбачена рахунком-фактурою на перевезення, але не включена до митної вартості;
- витрати на транспортування до митного кордону України нижчі, ніж витрати на транспортування після ввезення, що ставить під сумнів достовірність включення складових митної вартості товарів таких як транспортування, оскільки відповідно до рахунку-фактури на перевезення, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України нижча ніж вартість після кордону;
Також подані до митного оформлення документи не містять усіх, визначених частиною 10 статті 58 МКУ числових значень складових митної вартості, а саме належним чином підтвердженої вартості перевезення та страхування, комісійної та брокерської винагороди.
Згідно з вказаним рішенням про коригування митної вартості джерелом числового значення митної вартості товарів є: товару №1 – МД від 24.07.2025 №25UA500080008413U7 (4,52 дол. США за кг.); товару №2 – МД від 18.07.2025 №25UA100190565738U9 (4,51 дол. США за кг.);
Пред`явлений до розмитнення товар випущено в обіг за ЕМД №25UA400040018150U2 від 31.07.2025.
Вважаючи зазначене рішення неправомірним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Частинами 8 - 11 статті 52 МК України визначено, що у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:
- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 1 - 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.54 МК України Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з частиною шостою статті 54 МК України Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Частиною 7 статті 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не усі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначений правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 13.10.2021 у справі №804/15600/15.
Так, у вказаній митній декларації митну вартість задекларованої партії товарів було визначено декларантом за першим (основним) методом в розмірі 1 458 093,95 грн. До складових митної вартості включено ціну товару 1 357 558,54 грн. (32 503,76 доларів США * 41,7662 грн./1 долар США), а також вартість доставки товару до митної території України в розмірі 100 535,41 грн.
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість до ЕМД №25UA400040018067U3 додано (графа 44 декларації): контракт №1-25 від 03.11.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) №2522 від 21.05.2025; автотранспортна накладна (CMR) № 473919 від 25.07.2025; декларація про походження товару (Declaration of origin) №2522 від 21.05.2025; рахунок - фактура LS-4663958 від 25.07.2025; довідка про транспортні витрати №473919 від 25.07.2025; договір про транспортно-експедиторське обслуговування №Б1.1 від 10.12.2024; протокол узгодження розбіжностей до Договору про транспортно - експедиторське обслуговування №Б1.1 від 10.12.2024; заявка №26 від 25.07.2025 до Договору №Б1.1 від 10.12.2024;
У митного органу виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості вищезазначених товарів, оскільки рівень їх митної вартості був нижчий рівня митної вартості подібних товарів походженням з Китаю за таким ж кодами згідно з УКТ ЗЕД, митне оформлення яких здійснювалось іншими митницями (витяг (в повному обсязі) з бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби «Рівень цін по ЦБД», знеособлений відповідно до вимог статей 11, 56 МКУ, додається у додатках), а саме:
- заявлений рівень митної вартості товару №1 – 1,8036 дол.США/кг. При цьому мінімальний рівень митної вартості подібних товарів, оформлених іншими митницям складає 4,52 дол.США/кг;
- заявлений рівень митної вартості товару №2 – 1,1657 дол.США/кг. При цьому мінімальний рівень митної вартості подібних товарів, оформлених іншими митницям складає 4,51 дол.США/кг.
Порівнюючи рівень заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 31.07.2025 № 25UA400040018067U3 у митного органу виникли об`єктивні сумніви щодо «дійсної вартості» товарів: «Мийні засоби та засоби для чищення - Гель для прання (капсули 5в1) Торгівельна марка: Clean Виробник: Taizhou Lijie Household Supplies Co.,Ltd., Таблетки в бачок унітазу, Торгівельна марка: Domik Виробник: Taizhou Kerong Trade CO.,LTD» з інформацією, наявною в ЄАІС, митним органом встановлено, що рівень митної вартості вказаних товарів був нижчий рівня митної вартості подібних товарів походженням з Китаю за таким ж кодами згідно з УКТ ЗЕД, митне оформлення яких здійснювалось іншими митницями.
Також суд звертає увагу на те, що за заявленими умови поставки передбачено страхування товару, однак в поданих документах, в тому числі рахунку-фактурі визначено вартість товару та доставку, без врахування страхування вантажу, що не дає можливості пересвідчитись у повноті включення усіх складових митної вартості.
Під час митного оформлення у митного органу виникли сумніви щодо «дійсної вартості» та у правильності визначення митної вартості товарів за МД, оскільки заявлений рівень митної вартості був значно нижчий, ніж рівень митної вартості подібних товарів, що було підставою для ретельного опрацювання поданих до митного оформлення документів, крім того, зважаючи на виявлені розбіжності у поданих до митного оформлення документах, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у достовірності відомостей, зазначених в них, що стало підставою для витребування додаткових документів, які б спростовували виявлені розбіжності.
Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Зокрема, в оскаржуваному рішенні з цього питання зазначено: «Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товарів, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) зважаючи на відсутність у митного органу інформації про ідентичні та подібні товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 62 та 63 МКУ) у зв`язку з відсутністю у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості.
Джерелом числового значення митної вартості товару є :
- товару № 1 – МД від 24.07.2025 № 25UA50 00080008413U7 (4,52 дол.США);
- товару № 2 – МД від 18.07.2025 № 25UA100190565738U9 (4,51 дол.США), згідно з якими здійснено митне оформлення таких же товарів за рівнем митної вартості, зазначеної у графі 30 даного рішення. Коригувань на обсяг партії ідентичних товарів не здійснювалось у зв`язку з відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості та в зв`язку з тим, що даний рівень митної вартості є мінімальним серед ідентичних товарів, дата час яких є максимально наближеною до дати на часу ввезення оцінюваних товарів».
Суд звертає увагу на те, що під час здійснення аналізу бази даних «Рівень митної вартості» ЄАІС Держмитслужби є можливим порівняти, окрім назви товару та його ваги, умови поставки, торгівельну країну, країну відправлення, кількість товару в додаткових одиницях вимірювання та встановити інші дані, які можуть вплинути на визначення розміру митної вартості. 
Із наданих витягів бази даних «Рівень митної вартості» ЄАІС Держмитслужби чітко видно, що заявлений декларантом рівень митної вартості оцінюваних товарів був значно нижчим, ніж рівень митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже було здійснено.
В даному випадку митний орган, здійснивши порівняння митних вартостей товарів, митне оформлення яких завершено в максимально наближений час, схожих за кодом УКТЗЕД та назвою до оцінюваних, як джерело визначеної вартості обрав за пошуковим критерієм «100 найдешевших» найбільш схожі до задекларованих за відомими митному органу характеристиками цих товарів.
У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вказано конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, а також, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими. 
Як видно з витягу з ЄАІС Держмитслужби, мінімальний рівень митної вартості таких же товарів незалежно від умов поставок, обсягів тощо такий, як зазначено у графі 30 оскаржуваного рішення.
Саме тому, як джерела інформації під час винесення рішення використано митні декларації з мінімальним рівнем митної вартості таких же товарів.
В вказаному рішенні про коригування митної вартості міститься вся необхідна та законодавчо визначена інформація, серед іншого щодо:
- проведеного коригування митної вартості товарів (графа 30 «Коригування» (у графі зазначено визначена митним органом у валюті рахунка-фактури (інвойсу) – в доларах США за одиницю товару (тобто за 1 кг або 1 пару, що відповідно не потребує жодного коригування на партію товару, адже розраховується множенням за загальну кількість або вагу);
- у графі 31 «Код методу визначення вартості митного органу» - зазначено порядковий номер методу визначення митної вартості, що був застосований митним органом при визначенні митної вартості товарів, а саме 6 – резервний метод;
- а в графі 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.
Відповідно до пунктів 7 та 8 частини 3 статті 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, а також надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Однак ні декларант, ні позивач із такою вимогою до митного органу не звертались.
Отже, оскаржувані рішення та картка відмови митного органу є правомірними та такими, що прийняті на підставі норм Митного кодексу України з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Бусол-С» до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Товариство з обмеженою відповідальністю «Бусол-С» (вул. Київська, 12А, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46023 , код ЄДРПОУ - 44154550) 	
Відповідач:	Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29010 , код ЄДРПОУ - 43997560) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський