Справа № 515/1565/25
Провадження № 1-кп/515/17/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2025 року за реєстраційним № 12025162240001068 за обвинуваченням: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не депутата, раніше не судимого, проходить військову службу за призивом під час мобілізації на посаді пожежника пожежної обслуги військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним 
ОСОБА_6 03.08.2025 близько о 09 год. 30 хв., допустив порушення вимог п.п. 2.1 а, 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху України), відповідно до яких: п.п. 2.1 а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії; п.п. 2.9 а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами достеменно знаючи, що керування транспортними засобами без посвідчення водія заборонено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в подальшому у світлий час доби, у суху ясну сонячну погоду, в умовах необмеженої видимості та оглядовості, за сприятливих погодних та дорожніх умов, без опадів, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснював рух по автодорозі між с. Трапівка та с. Лиман Білгород-Дністровського району Одеської області по смузі руху в напрямку с. Лиман зі сторони с. Трапівка, на якій організовано двосторонній рух, смуги руху поділені дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) зі швидкістю руху приблизно 90 км/год, пасами безпеки пристебнутий не був і перевозив в салоні автомобіля не пристебнутих відповідними пасами безпеки пасажирів, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на задньому пасажирському сидінні праворуч, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на задньому пасажирському сидінні посередині, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на задньому пасажирському сидінні ліворуч, та під час вказаного перевезення не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), п. 12.1 ПДР України, відповідно до яких: п.п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що 5 перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. оскільки при наближенні до повороту дороги ліворуч не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та порушуючи зазначені обов`язкові вимоги Правил дорожнього руху України, під час керування вказаним транспортним засобом уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної на даній ділянці дороги, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із попередньою швидкістю, в результаті чого на вказаній ділянці дороги не впорався із керуванням свого автомобіля і допустив його виїзд за межі проїзної частини праворуч, де відбулось перекидання автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири вказаного автомобіля отримали тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді - травми правої верхньої кінцівки: закритий перелом черезсуглобний перелом нижньої третини правої променевої кітки, закритий перелом II-III п`ястних кісток правої кисті, які не були; травми хребта: забій шийного та поперекового відділу хребта з стійким корінним больовим синдромом, які не були небезпечними для життя, в тому числі і в момент заподіяння, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає розлад здоров`я терміном понад трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження y вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку;, травми обличчя: закритий перелом кісток носа, синці параорбітальних ділянок, забій м`яких тканин обличчя; травми правої верхньої кінцівки: закритий перелом середніх третин обох кісток правого передпліччя, які не були небезпечними для життя, в тому числі і В момент заподіяння, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає розлад здоров`я терміном понад трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів задніх відрізків правих ребер по задній пахвовій лінії, які не були небезпечними для життя, в тому числі і в момент заподіяння, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає розлад здоров`я терміном понад трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_9 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого заднього вивиху голівки правої стегнової кістки, яке не було небезпечними для життя, в тому числі і в момент заподіяння, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає розлад здоров`я терміном понад трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_6 та порушення ним вимог п.п. 2.3 (б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . 
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Позиції учасників кримінального провадження
У судовому засіданні прокурор зазначила, що вважає вину обвинуваченого доведеною. З врахуванням особи обвинуваченого, відсутності обтяжуючих обставин та наявності пом`якшуючих обставин, наслідків, які настали, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 3 місяці. Заром з цим, враховуючи, що обвинувачений грубо порушив ПДР України, просить позбавити останнього права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та 3 місяці. Запобіжний захід обвинуваченому залишити у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу. Вирішити долю речових доказів, а саме скасувати арешт з майна та повернути його власнику.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому. Просив не призначати йому покарання у виді позбавлення волі, пояснив, що хоче й надалі проходити службу у лавах ЗСУ.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на відсутність судимості у обвинуваченого ОСОБА_6 , позитивну характеристику також просив не призначати останньому покарання пов`язане із позбавленням волі та просив не позбавляти останнього права керувати транспортними засобами, зважаючи, що останній не має такого спеціального права (посвідчення водія не оримував).
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час повідомлені належним чином, однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Оцінка встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, зважаючи на те, що обвинуваченому було роз`яснено те, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, про що останній не заперечував, а тому судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд приймає до уваги показання ОСОБА_6 про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд виходить з наступного.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Також, суд визначає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , і інші обставини, не зазначені в частині першій ст. 66 КК України, а саме: після повномасштабного вторгнення російської федерації добровільно пішов до лав ЗС України, де проходить військову службу з 14.11.2024 по теперішній час, захищаючи Україну.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, Верховний Суд виснував, що у разі, коли особа вчинила кримінальне правопорушення в сфері дорожнього руху, передбачене нормами Кримінального кодексу України, суд має право застосувати до такої особи додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати ТЗ, навіть якщо вона до цього не мала такого права.
У вищезазначеній постанові Верховний Суд окремо підкреслив, що особи, які керують ТЗ без достатніх теоретичних і практичних знань та без посвідчення водія, створюють підвищену суспільну небезпечність, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати ТС в такому разі набуває особливого значення.
Отже, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК України передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити цій особі таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений отримував раніше посвідчення на право керування транспортними засобами взагалі або щодо транспортних засобів певної категорії зокрема.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, що він раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем проживання, те, що тяжких наслідків не настало,і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 286-1КК України, а саме у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Обставин, які б надали право суду застосувати положення ст.ст. 69, 75 до обвинуваченого судом не встанволено.
Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз, а саме за проведення: автотехнічної експертизи № СЕ-19/116-25/19499-ІТ становить 5 348,40 грн; транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-25/19502-ІТ становить 8 914,00 грн та авто технічної експертизи обставин ДТП № СЕ-19/116-25/21667-ІТ становить 5 348,40 грн, разом становить 19 610,80 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 04 жовтня 2025 року включно.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 грудня 2025 року у кримінальному провадженні № 2025162240001068 від 03 серпня 2025 року відносно ОСОБА_6  змінено застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 серпня 2025 року, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою проживання, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , у період з 23:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, на строк до 20 лютого 2026 року (включно).
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Відповідно до положень ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів, а також у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України вирішити питання щодо вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до частини 4 статті 174КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення,яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. В даному кримінальному провадженні арешт на майно було накладено з метою зберігання речових доказів, а тому наразі його належить скасувати, а відповідне майно повернути власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання  ОСОБА_6  на виконання вироку суду.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до обвинуваченого  ОСОБА_6 , залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Стягнути з  ОСОБА_6  витрати на проведення експертиз, а саме: 5 348,40 грн за проведення авто технічної експертизи № СЕ-19/116-25/19499-ІТ; 8 914,00 грн за проведення транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-25/19502-ІТ; 5 348,40 грн за проведення авто технічної експертизи обставин ДТП № СЕ-19/116-25/21667-ІТ, що разом становить 19 610,80 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот десять гривень 80 коп), на користь держави.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та зразки крові, які поміщено до сейф-пакету №CRI1220135, накладений згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 серпня 2025 року.
Речові докази по справі:
- автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику; 
- зразки крові, які поміщено до сейф-пакету №CRI1220135 - знищити.
Вирок може бути оскаржено особами, визначеними в ст. 393 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1