Справа № 634/774/24 
Провадження № 1-кп/634/26/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2026 року	сел. Сахновщина Харківської області	

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих – ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілих – ОСОБА_10 ,
обвинуваченого – ОСОБА_11 ,
захисника – ОСОБА_12 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024221090000619 від 06 червня 2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сахновщина Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.01.2021 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 156 КК України,

встановив:
ОСОБА_11 , який раніше неодноразово судимий, останній раз 18.01.2021 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, судимість не знята і не погашена у законному порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні злочини, за наступних обставин.
Так 31 травня 2024 року близько 11 години ОСОБА_11 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, маючи умисел на розбещення неповнолітньої особи та вчинення щодо неї розпусних дій сексуального характеру, збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, використовуючи безпорадний стан потерпілого, який виражався в тому, що він не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним розпусних сексуальних дій через вік, умисно застосував до нього дії сексуального характеру, а саме: вчинив інтелектуальне розбещення, шляхом демонстрації на мобільному телефоні марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , відео порнографічного характеру, з метою викликати статеве збудження, чим порушив статеву недоторканість неповнолітнього ОСОБА_9 , його нормальний психічний та соціальний розвиток.
Крім того, 31 травня 2024 року близько 11 години ОСОБА_11 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є малолітнім, маючи умисел на розбещення малолітньої особи та вчинення щодо неї розпусних дій сексуального характеру, збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, використовуючи безпорадний стан малолітнього потерпілого, який виражався в тому, що він не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним розпусних сексуальних дій через вік, умисно застосував до нього дії сексуального характеру, а саме: вчинив інтелектуальне розбещення, шляхом демонстрації на мобільному телефоні марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , відео порнографічного характеру, з метою викликати статеве збудження, чим порушив статеву недоторканість малолітнього ОСОБА_8 , його нормальний психічний та соціальний розвиток.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав. 
Так, ОСОБА_11 під час допиту пояснив, що 31.05.2024 він приїхав на автомобілі в с. Чорнолозка до раніше йому знайомої ОСОБА_13 , з метою знайти будинок в селі для проживання. Він зайшов у двір домоволодіння, там у дворі бігали діти, поспілкувавшись з ОСОБА_13 , він присів на піддони які знаходились під деревом та пив чай, яким пригостила його ОСОБА_13 . У нього був телефон «Sony», чорного кольору, відео порнографічного характеру він не переглядав, можливе переглядав «Тік Ток». З дітьми які гралися у дворі він не спілкувався, ніякого відео їм не демонстрував. В дворі також знаходилась ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які займались ремонтом будинку (мазали хату). В будинок він не заходив і потім близько обіду поїхав на автомобілі додому. Ні ОСОБА_15 ні ОСОБА_16 йому зауважень щодо спілкування з дітьми не висловлювали і він з ними не спілкувався. Також зазначив, що приблизно через тиждень до нього приїхали працівники поліції і повідомили, що він нібито здійснював розпусті дії щодо потерпілих.
В судовому засіданні були допитані потерпілі малолітній ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 в присутності психолога ОСОБА_17 , законного представника ОСОБА_10 .
Так малолітній потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він проживає з мамою в с. Чорнолозка, приблизно в літку, точної дати та часу він не пам`ятає але було тепло. Він прокинувся і вийшов з кімнати, в коридорі побачив ОСОБА_11 , в його руках був телефон, пройшовши біля ОСОБА_11 він побачив, що той дивися відео - порнографію. Далі він вийшов у двір щоб допомагати матері. Потім прийшов ОСОБА_18 зі своєю мамою. Разом з ОСОБА_19 вони пішли гратися на піддони, які знаходились у дворі під абрикосою, гралися в телефонах. До них підійшов ОСОБА_20 , сів на піддон поряд з ними і показав в телефоні порнографічне відео, він нічого не говорив, тримав в руках телефон і показував відео. Після чого потерпілий ОСОБА_8 пішов і розповів про це матері. Що відповіла мате не пам`ятає. Потім ОСОБА_20 пішов купатись в душ і більш до нього не підходив, а вони з ОСОБА_19 пішли гуляти. Коли ОСОБА_20 показував відео ОСОБА_18 був біля нього.
На питання сторони захисту потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_20 не говорив щоб вони з ОСОБА_19 подивились відео але тримав телефон в руках так, що вони бачили відео. Зображення на відео він бачив нечітко. Слово порнографія вперше почув в поліції. ОСОБА_20 ніяк не називав відео. 
Отже, показання малолітнього потерпілого ОСОБА_8 щодо протиправних дій, які були вчинені ОСОБА_11 , а саме демонстрація відео порнографічного характеру, є послідовними щодо істотних для провадження обставин, а тому суд вважає їх достовірними.
Судом також враховується, що потерпілий ОСОБА_8 є малолітньою особою і через свій малий вік не може адекватно сприйняти події, що об`єктивно може впливати на можливість потерпілого на даний час пам`ятати та повідомляти суду усі деталі вчиненого відносно нього кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що приблизно в літку точної дати він не пам`ятає до них додому близько о 21 год. приїхав обвинувачений ОСОБА_11 і запитав у його матері де зараз перебувають їхні сусіди а також попросив попити води. На наступний день близько 9 год. він зі своєю матір`ю приїхав до ОСОБА_21 в гості, за адресою АДРЕСА_3 , вони гралися в телефонах сидячи на піддонах під абрикосою. Потім до них підійшов ОСОБА_20 , присів біля ОСОБА_21 і почав дивитися порнографічне відео на телефоні чорного кольору, сенсорному. Він нічого не говорив а лише мовчки показав відео їм. Скільки по часу тривало відео він точно не пам`ятає, десь приблизно одну хвилину, на відео були голі люди – чоловік та жінка, звуку не було лише відео. Для перегляду відео ОСОБА_20 заходив в мережу інтернет. Після чого вони встали з ОСОБА_22 і пішли. Також потерпілий зазначив, що коли він дивився відео то відчував страх та сором і просив ОСОБА_11 вимкнути відео, який його і вимкнув коли вони відійшли від нього. Потім вони з ОСОБА_23 пішли кататися на велосипеді і більше він ОСОБА_11 не бачив.
На питання сторони захисту потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що коли вони сиділи на піддонах під абрикосою він бачив, як ОСОБА_20 щось писав в телефоні, він не навчав який браузер відкривати і як щось знайти. Коли обвинувачений показував відео ОСОБА_24 зразу встав і пішов, а він попросив ОСОБА_11 не показувати відео і він його вимкнув. Вислів відео порнографічного характеру потерпілому стало відомо коли його опитали в поліції, раніше він таке відео не дивився. Після того, як подивився відео йому не стало зле і вони з ОСОБА_22 пішли гуляти. 
Покази неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 щодо протиправних дій, які були вчинені ОСОБА_11 , а саме демонстрація відео порнографічного характеру, є послідовними, а тому суд вважає їх достовірними.
В судовому засіданні також були допитані свідки сторони обвинувачення. 
Так свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона раніше не була знайома з обвинуваченим ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 є її сином а потерпілий ОСОБА_8 є знайомим її сина. Також вона зазначила, що проживає в АДРЕСА_4 . Обвинувачений ОСОБА_11 приїздив до неї близько о 22 год. та запитав про її сусідів, потім попросив води і поїхав. Близько о 3 год. він знову приїхав і запитав про сусідів та попросив води. Свідок повідомила йому, що сусіди виїхали а воду вона бере в колодязі і показала де знаходиться колодязь, ОСОБА_11 поїхав. На наступний день вона з сином поїхала до ОСОБА_13 допомогти ремонтувати будинок. Приблизно в 9 год. 20 хв. вона приїхала до ОСОБА_13 , де в дворі домоволодіння був ОСОБА_11 . Вона допомагала з ремонтом будинку та бачила як її син, ОСОБА_24 і ОСОБА_11 сиділи на піддонах в руках ОСОБА_11 тримав телефон. ОСОБА_11 дивився в телефон, чи дивились в телефон діти вона не бачила, відстань від неї до піддонів на яких вони сиділи була понад 10 метрів. Чи показував він відео дітям, вона не бачила. Спочатку її син казав, що обвинувачений показував відео інтимного характеру, а потім дома ввечері він казав, що нічого не показував. Також повідомила, що на наступний день вона з сином знову поїхала до ОСОБА_13 і туди приїхали поліцейські які спочатку спілкувались з ОСОБА_13 а потім з нею і вона повідомила, що розповів її син. На питання сторони захисту чи вплинули вказані події на її сина вона повідомила, що ні, його поведінка не змінилась. 
На додаткові питання сторони захисту свідок ОСОБА_14 повідомила, що у її сина ОСОБА_9 телефону не було, а чи був телефон у ОСОБА_8 вона не пам`ятає. Заяву до поліції писали на наступний день. Також вона була присутня підчас допиту її сина в якості потерпілого працівниками поліції.
Свідок ОСОБА_13 повідомила, що вона раніше була знайома з обвинуваченим ОСОБА_11 , оскільки він спілкувався з її колишнім чоловіком, потерпілий ОСОБА_8 є її сином, а потерпілий ОСОБА_9 товаришує з її сином. В літку 2024, точну дату вона не пам`ятає, близько о 23 год. ОСОБА_11 приїздив на автомобілі до них додому в АДРЕСА_3 , попросив води, вона дала йому води і він поїхав. Потім приблизно о 3 год. ОСОБА_11 знову приїхав до них та попросив води і попросився в туалет, вона дала йому 5 літрову баклажку води і він пішов до автомобіля. Після чого, вона зателефонувала сусіду ОСОБА_25 і повідомила, що приходив ОСОБА_11 . Через деякий час коли надворі розвиднилось, знову прийшов ОСОБА_11 свідок запропонувала йому попити чаю і відвела до сусіда, де ОСОБА_11 пив чай. Приблизно о 9 год. 20 хв. приїхала ОСОБА_14 зі своїм сином ОСОБА_26 , яка допомагала їй в ремонті будинку, ОСОБА_11 в цей час перебував в автомобілі біля сусідського будинку. Потім прийшов ОСОБА_11 і вони всі сиділи і спілкувались на піддонах, потім вона з ОСОБА_14 пішли працювати а ОСОБА_11 та діти залишились на піддонах. Вони знаходились полі зору свідка на відстані менше десяти метрів, тому вона мала можливість спостерігати за ними. Через деякий час до неї підійшов син ОСОБА_22 і повідомив, що ОСОБА_11 показував непристойне відео але він його не дивися і зразу пішов.
На питання прокурора свідок ОСОБА_13 зазначила, що сама вона відео не бачила але зі слів сина їй стало відомо, що відео було непристойного характеру – порнографічного походження. Так син повідомив їй, що бачив на відео тьотю та дядю голих і більше він нічого не дивився.
Також свідок повідомила, що потім ОСОБА_11 зайшов в кухню зарядити телефон і закрив двері. Приблизно через 10 хв. в кухню зайшов син ОСОБА_22 і повідомив що побачив непристойну поведінку ОСОБА_11 у нього були приспущені штани. Свідок ОСОБА_13 запропонувала ОСОБА_11 покинути її домоволодіння і він поїхав. У зв`язку з цими обставинами вона зателефонувала поліцейському громади ОСОБА_27 і повідомила про вказані обставини а потім зателефонувала на «102». Через деякий час приїхав дільничний і він складав документи.
На питання сторони захисту свідок ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_11 приїздив до неї, оскільки розшукував людей які раніше проживали в їхньому селі. Також зазначила, що ОСОБА_11 коли сидів на піддонах дітей не утримував та їх не чіпав. Діти коли сиділи на піддоні теж були з телефонами. ОСОБА_11 сидів і дивився телефон сам і повернув екран до дітей і показав їм відео, це тривало по часу приблизно хвилину. 
Підчас повторного допиту свідок ОСОБА_13 повідомила, що відео яке ОСОБА_11 показував дітям вона не бачила. Але коли їй повідомив син ОСОБА_22 , що обвинувачений показував непристойне відео вона пішла до ОСОБА_11 , який сидів і дивився відео в телефоні, пройшла повз нього, зупинилась і побачила, що на відео відображено ліжко на якому лежать голі чоловік та жінка, які займались сексом. Дітей в цей час біля ОСОБА_11 не було. Потім вона розвернулась і пішла до будинку де продовжувала свою роботу по ремонту будинку. Через деякий час підійшов син і розповів, що коли він зайшов в кухню то побачив, що ОСОБА_11 стояв з приспущеними штанами, вона зайшла в кухню і попросила ОСОБА_11 , покинути домоволодіння і не заважати їм працювати і він пішов з двору.
На питання сторони захисту свідок ОСОБА_13 повідомила, що обвинувачений повернув екран телефону в бік дітей і коротко показав відео, діти засміялися і побігли. Також повідомила, що слідчим суддею вона не допитувалась і під час проведення експертизи присутня не була.
Таким чином покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Крім того, вказані свідки були раніше знайомі з обвинуваченим, тому у них немає підстав обмовляти обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив, що він проживає на сусідній вулиці з обвинуваченим ОСОБА_11 . В минулому році він декілька разів бачив ОСОБА_11 , а також бачив, що у нього є автомобіль «ВАЗ – 2101». В селі Чорнолозка в травні 2024, він не був і про обставини справи йому нічого невідомо.
Суд оцінюючі вказані покази зазначає, що вони як не підтверджують вину обвинуваченого у висунутому обвинуваченні так ї не спростовують її. 
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні повідомив, що мати обвинуваченого є його дружиною з якою він проживає п`ятнадцять років і він ставиться до обвинуваченого як до сина. Також пояснив, що ОСОБА_11 проживав з ними в одному будинку, спиртними напоями не зловживав. Чи був у нього мобільний телефон йому невідомо.
Оцінюючи покази свідка ОСОБА_29 суд зазначає, що вони не спростовують і не доповнюють обставин кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_5 . 30.05.2024 року приблизно о 21 год. до нього приїхав ОСОБА_11 з яким він раніше знайомий і запитав де перебуває ОСОБА_30 , свідок відповів і він поїхав. Близько о 3 год. йому зателефонувала сусідка ОСОБА_13 і повідомила, що у вікно її будинку хтось стукає, свідок виглянув у вікно і побачив ОСОБА_11 . Приблизно через годину до нього прийшли сусідка ОСОБА_31 та ОСОБА_20 , він їх напоїв чаєм, ОСОБА_13 пішла додому а ОСОБА_11 залишився у нього в будинку і почав по телефону чорного кольору «Sony» показувати відео порнографічного характеру, декілька відео, які показував близько п`яти хвилин. На думку свідка ОСОБА_11 перебував або в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння. Близько о 6 год. ранку приїхала ОСОБА_32 і вони пішли до ОСОБА_13 , а о 9 год. до ОСОБА_13 приїхала ОСОБА_14 . Також свідок повідомив, що ОСОБА_11 на подвір`ї ОСОБА_33 сидів під абрикосою а поряд з ним стояли діти ОСОБА_24 , хрещеним батьком якого він є і ОСОБА_18 , яким ОСОБА_11 щось показував у телефоні, можливо він показував те відео, яке він раніше демонстрував свідку але стверджувати він це не може, оскільки відео не бачив і діти йому не повідомляли, яке відео їм показував ОСОБА_11 . Потім свідок пішов додому і через деякий час до нього прибіг ОСОБА_24 і повідомив, що ОСОБА_20 щось непристойне робить у кухні, коли він прийшов до ОСОБА_15 то ОСОБА_20 був у душі, він його почекав і коли останній вийшов він повідомив йому щоб він їхав звідси і ОСОБА_20 поїхав. 
На питання сторони захисту, свідок повідомив, що він бачив як ОСОБА_11 30.05.2024 року на вулиці вживав наркотичні засоби.
Також на уточнююче питання сторони захисту свідок повідомив, що близько о 9 год. ранку він прийшов до ОСОБА_33 щоб робити ремонт. До абрикоси де сидів обвинувачений він не підходив, діти були біля обвинуваченого та гралися з велосипедом та іграшками. ОСОБА_13 накричала на ОСОБА_11 і тоді він підійшов до них і ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_11 показував дітям відео.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_25 щодо обставин його присутності під час демонстрації обвинуваченим ОСОБА_11 потерпілим відео з телефону, оскільки його присутність не підтверджується показами ні потерпілих а ні свідками наданих в судовому засіданні. 
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні повідомила, що точної дати не пам`ятає але це було в літку, вона приїздила до знайомої ОСОБА_13 в с. Чорнолозку на її прохання допомогти з ремонтом будинку. Приїхала вона зранку на електричці, там вже був ОСОБА_11 з яким вона була раніше знайома. Він сидів на піддонах і щось дивився в телефоні, біля нього гуляли діти. Чи пропонував ОСОБА_11 щось дивитись в його телефоні їй невідомо. Через 15 хвилин ОСОБА_11 вийшов з двору ОСОБА_13 і вона його більше не бачила.
На питання сторони обвинувачення, свідок ОСОБА_35 зазначила, що на подвір`ї були вона, ОСОБА_13 , діти і ОСОБА_11 , сусід ОСОБА_25 не приходив, а близько о 22 год. вона поїхала додому. 
На питання сторони захисту свідок пояснила, що неодноразово була у ОСОБА_13 , знає її дітей старшого сина ОСОБА_22 і молодшого Єгора. В її присутності обвинувачений не примушував дітей дивитись щось в телефоні, діти були в звичайному стані, вона не бачила щоб діти чогось злякались. 
Суд оцінюючі покази свідка ОСОБА_35 зазначає, що вони як не підтверджують вину обвинуваченого у висунутому обвинуваченні так ї не спростовують її. 
Також в судовому засіданні були досліджені письмові докази.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2024 о 17 год. 35 хв., згідно якого ДОП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_36 прийняв усну заяву від ОСОБА_14 яка просить притягнути до відповідальності згідно чинного законодавства знайомого їй чоловіка ОСОБА_11 , якій 31.05.2024 у період з 09 год. до 12 год. по АДРЕСА_3 , вживав невідомі їй наркотичні речовини через пластикову трубку, згодом почав показувати порно-відео її малолітньому сину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та місцевому мешканцю ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2024 о 17 год. 10 хв., згідно якого ДОП ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_36 прийняв усну заяву від ОСОБА_13 яка просить притягнути до відповідальності згідно чинного законодавства знайомого їй чоловіка ОСОБА_11 , якій 31.05.2024 у період з 03 год. до 12 год. перебував на подвір`ї по АДРЕСА_3 та вживав якісь наркотичні речовини через пластикову трубку, згодом почав показувати порно-відео її малолітньому сину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та місцевому мешканцю ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , також в присутності її сина ОСОБА_8 здійснював акт онанізму.
Заява ОСОБА_13 від 05.06.2024, згідно якої остання дозволяє працівникам поліції здійснити огляд території її домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 .
Протокол огляду місця події від 05.06.2024, с. Чорнолозка, огляд розпочато о 18 год. 00 хв., закінчено 18 год. 50 хв. слідчим СВ №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 в присутності понятих за участю ОСОБА_13 було проведено огляд місця події території домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 а також фото таблиця до протоколу огляду від 05.06.2024.
Ксерокопія свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 05.03.2013 року, згідно якої ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьки: ОСОБА_38 , ОСОБА_13 .
Ксерокопія паспорта громадянина України №009897276 від 08.11.2023, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 07.06.2024 по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 за ч.2 ст. 156 КК України про дозвіл на проведення обшуку на всій території домоволодіння, житловому будинку, подвірних будівлях, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 для відшукання та вилучення фото, відеоматеріалів, що містять порнографічний зміст, техніку на якій можуть зберігатися матеріали з ознаками порнографії, комп`ютерної та іншої техніки (мобільних телефонів, планшетів, фотоапаратів, відеокамер) та оптичних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, які можуть містити матеріали з ознаками порнографії, та або журналів. Література або інші чорнові записи, нотатки.
Протокол обшуку від 08.06.2024, згідно якого слідчим ВП №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_39 на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 07.06.2024 по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 за ч.2 ст. 156 КК України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 в період з 06 год. 22 хв. до 06 год. 42 хв. в період з 06 год. 50 хв. до 06 год. 52 хв. за участю спеціаліста криміналіста в присутності понятих та інших осіб. В ході проведення обшуку виявлено б/в мобільний телефон марки «Blackview» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 . Відеозаписом обшуку на флеш носії, який є додатком до протоколу. Даними фото таблиці до протоколу обшуку від 08.06.2024.
Згідно постанови слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.06.2024, виявлені та вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , б/в мобільний телефон марки «Blackview» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 та передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області. 
Квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №120224221090000619 від 06.06.2024, порядковий номер 14, найменування речових доказів: б/в мобільний телефон марки «Blackviеw» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , поміщено до полімерних сейф-пакетів PSP 2033260, PSP 2033261.
Ухвала слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 11.06.2024 по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 за ч.2 ст. 156 КК України про арешт майна, яке було вилучено під час обшуку 08.06.2024, а саме: б/в мобільний телефон марки «Blackviеw» чорного кольору,ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , які вилучені в ході обшуку території 
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , місцем зберігання вилученого визнати кімнату речових доказів ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, шляхом заборони використання та розпорядження вищезазначеним.
Постанова слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 від 19.06.2024, якою визнано ОСОБА_40 експертом по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 69 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта.
Згідно висновку судово – мистецтвознавчої експертизи № 3140/24 від 21.06.2024 на вирішення якої було поставлено питання «Чи має порнографічний характер інформація, викладена в матеріалах додаткового допиту свідка ОСОБА_13 ?» доцент кафедри реставрації та експертизи творів мистецтва Харківської державної академії дизайну та мистецтв ОСОБА_41 . Досліджуваним об`єктом є інформація в протоколі додаткового допиту свідка в тій його частині, що викладає зміст зображення, яке є об`єктом дослідження експерта, а саме:« ОСОБА_20 показував відео, на якому були реально відверті сексуальні дії, а саме я побачила статеві зносини (секс) між чоловіком та жінкою, які відбувалися в приміщенні кімнати на ліжкові. Останні були повністю оголені, чоловік лежав на спині, статевий член якого був збуджений, жінка в той час знаходилась на чоловікові в сидячому положенні на його геніталіях та своєю правою рукою обхватила його ерегований статевий член, який ввела собі в піхву, після чого схилилася до обличчя чоловіка, який, в свою чергу, висунув свого язика та почав ним облизувати її обличчя довкола, а також чоловік протягом цього часу своїми руками приласкував анальний отвір жінки, а жінка в той час здійснила декілька рухів геніталіями (совалась туди-сюди). Потім жінка стала на ліжко навколішки (раком), чоловік встав з ліжка та ставши позаду жінки ввів свій статевий член в її піхву та здійснював поривчасті рухи. Вказані сцени були в ближньому ракурсі. Відео було без звуку....». Аналізом змісту інформації встановлено, що в змісті зображень представлені сцени, що непристойно відображають сферу статевого життя - вульгарно - натуралістичну непристойну фіксацію статевого акту, самоцільну, спеціальну демонстрацію геніталій; демонстрацію мастурбаторних дій. Вказані матеріали самодостатньо відтворюють статеві відношення виключно для збудження сексуальних інстинктів шляхом цинічного грубого натуралістичного відображення сфери статевого життя поза художньою метою. Зображення порнографічного змісту в наданих матеріалах відповідають критеріям порнографії № 1, 3, 4. Висновок в представленій на дослідження інформації в протоколі додаткового допиту свідка на 3 аркушах, підписаних ОСОБА_42 , містяться матеріали, що підпадають під визначення порнографії.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 487 від 10.07.2024 Харківська Філія судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» ОСОБА_11 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання психостимуляторів, стан ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_11 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Постановою начальника Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 29.07.2024, матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №120224221090000619 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, №120224221090000763 від 26.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України об`єднано в одне провадження за №120224221090000619 про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженню доручено відділенню №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.
Відомостями, що містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120224221090000619 від 06.06.2024, зі змісту якого вбачається, що 05.06.2024 до чергової частини ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення (ЄО №2467 від 05.06.2024 ) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки за адресою: АДРЕСА_3 , про те, що 31.05.2024 близько 11 год. невідомий чоловік знаходячись на території її домоволодіння, вчинив інтелектуальне розбещення демонструючи порнографічні матеріали на екрані власного мобільного телефону малолітнім дітям ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відомостями, що містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120224221090000763 від 26.07.2024, зі змісту якого вбачається, що 26.07.2024 до чергової частини ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт (ЄО № 3371 від 26.07.2024 ) від слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 , про те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 120224221090000619 від 06.06.2024 виявлено ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КК України, за фактом вчинення розпусних дій щодо особи яка недосягла шістнадцятирічного віку.
Згідно протоколу огляду речей від 18.06.2024 та фото таблиці слідчим відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 в сел. Гвардійське, Дніпропетровської області було оглянуто б/в мобільний телефон марки «Blackview» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , інформація щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КК України в телефоні відсутня. 
Протоколом огляду речей від 18.06.2024 та фото таблиці складеного слідчим відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 в сел. Гвардійське, Дніпропетровської області було оглянуто б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , інформація щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КК України в телефоні відсутня. 
Рапорт слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 , про те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 120224221090000619 від 06.06.2024 виявлено ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КК України, за фактом вчинення розпусних дій щодо особи яка недосягла шістнадцятирічного віку.
Крім того в судовому засіданні було досліджено речові докази а саме: б/в мобільний телефон марки «Blackview» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 та б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .  
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Захисник ОСОБА_12 підчас судових дебатів зазначила, що дослідивши під час судового розгляду докази, надані стороною обвинувачення, якими є покази свідків, потерпілих, а також письмові докази сторона захисту вважає, що не є доведеним поза розумним сумнівом, що в діях обвинуваченого ОСОБА_11 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 , ч. 2 ст. 156 КК України, оскільки обвинувачення ґрунтується на припущеннях, які прокурором особисто висловлені під час судового розгляду, а також щодо подій які доводяться в провину підзахисному.
З огляду на дослідженні під час судового розгляду письмові докази надані стороною обвинувачення , слід зазначити наступне. 05.06.2024 ДОП ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_43 було складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_14 за подіями, що мали місце 31.05.2024 року на території домоволодіння по АДРЕСА_3 . Однак відомості щодо реєстрації протоколу прийняття заяви ОСОБА_14 черговою частиною відділення № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області та внесення відомостей до ЄРДР стороною обвинувачення не надані.
05.06.2024 року об 11.00 год. ДОП ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_43 було складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_13 , за подіями, що мали місце 31.05.2024 року на території її домоволодіння, в с. Чорнолозка. Однак досліджений судом протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке , що готується) від ОСОБА_44 не містить відомостей щодо його реєстрації черговою частиною відділення № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №12024221090000619 внесені до ЄРДР 06.06.2024 року на підставі заяви від 05.06.2024 року.
За протоколом огляду місця події від 05.06.2024 року с. Чорнолозка складеного слідчим відділення № 1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області на підставі заяви вбачається, що він складений у відповідності до ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України. Разом з тим, протокол огляду місця події проведений до внесення відомостей до ЄРДР, не містить ознак невідкладності, в той час як проведений за правилами обшуку ( ст. 224 КПК України) огляду ( ст. 237 КПК України). Доказів щодо надання дозволу на проведення обшуку чи то огляду слідчим суддею прокурором надано не було. Як наслідок протокол огляду місця події є недопустимим доказом.
При проведенні обшуку 08.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області на території домоволодіння АДРЕСА_2 були вилучені б/в мобільний телефон марки «Blackview» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , та б/в мобільний телефон «Sony» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , які в подальшому визнані речовим доказом. При дослідженні письмово доказу, яким є протокол обшуку від 08.06.2024 складений слідчим відділення поліції № 1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_39 є встановленим порушення ч. 10 ст. 236 КПК України щодо фіксування слідчої дії за допомогою відеозапису, так як при перегляді відеозапису, є встановленим, що слідчим було перервано фіксування обшуку, саме для пакування вилучених мобільних телефонів. Тобто фактичне їх вилучення під час обшуку мало місце без відео фіксації
Так, при досліджені письмових доказів, яким є висновок судово - мистецтвознавчої експертизи № 3140/24 від 21.06.2024 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024221090000619 складеного Харківською державною академією дизайну і мистецтв. В розпорядження експерта слідчим слідчого відділення № 1 СВ Красноградського РВП ГУНП України в Харківській області було надано лист № 3228/199 - 89/2024 від 19.06.2024 року та постанова від 19.06.2024 р. по кримінальному провадженню № 12024221090000619 від 06.06.2024 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 . За висновком експерта в представленій на дослідження інформації в протоколі допиту свідка на 3 аркушах, підписаних ОСОБА_13 та ОСОБА_45 , містять матеріали що підпадають під визначення порнографії. При допиті в судовому засіданні експерта ОСОБА_40 , надані пояснення щодо висновку, зокрема останнім підтверджено, що досліджуваним об`єктом при проведенні експертизи був опис наявний в протоколі допиту свідка ОСОБА_33 , особисто він не сприймав покази свідка. Тобто зображення, які підлягають дослідженню відповідно до Методики судово-експертного мистецтвознавчого дослідження продукції порнографічного характеру, трактування щодо яких викладено в розділі «Дослідження» експертного висновку № 3140/24 від 21.06.2024 року, в розпорядженні експерта не перебували, що підтверджено експертом ОСОБА_40 під час судового розгляду.
Крім того, при дослідженні висновку експерта прокурором не надано доказів, що під час досудового розслідування додатковий допит свідка ОСОБА_13 за протоколом від 19.06.2024 року обставини, якого викладені експертом в розділі висновку «Дослідження» проводився відповідно до ст. 255 КПК, чи до ч. 11 ст. 615 КПК України «Показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відео фіксації». Особисто свідок ОСОБА_13 при допиті в якості свідка та додатковому допиті під час судового розгляду під час судового розгляду не надала суду показів, які беззаперечно підтверджували факти викладені слідчим в протоколі, як наслідок доводили б винуватість ОСОБА_11 .
Доказів що саме мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ,ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , був використаний ОСОБА_11 , який до речі навіть на пред`являвся свідку, як речовий доказ, стороною обвинувачення не надано.
Допитані в судовому засіданні свідки, також не були безпосередніми спостерігачами інкримінує мого діяння стороною обвинувачення ОСОБА_11 та надані ними покази в судовому засіданні не доводять наявність ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_11 .
Враховуючи наведене, висновок експерта № 3140/24 від 21.06.2024 року не може бути прийнятий судом як доказ винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч.2 ст. 156 КК України, оскільки в силу вимог ст. 87 КПК України та доктрини «плодів отруєного дерева» вказаний висновок просить визнати недопустимим доказом, оскільки він був зроблений на підставі недопустимих доказів.
Отже, сторона захисту вважає, що сторона обвинувачення не надала належних та беззаперечних доказів щодо доведеності висунутого ОСОБА_11 обвинувачення в тому, що він своїми умисними та протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 156 КК України, вчинення розпусних дій щодо особи, яка недосягла шістнадцятирічного віку. Також не надано належних та беззаперечних доказів щодо доведеності висунутого ОСОБА_11 обвинувачення в тім, що своїми умисними та протиправними діями він скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, яким є вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, 
Крім того, стороною обвинувачення не доведено поза розумнім сумнівом, що ОСОБА_11 вчинив щодо неповнолітнього ОСОБА_9 та малолітнього ОСОБА_8 розбещення, розпусні дій сексуального характеру, збудження у останніх статевого інстинкту з використанням безпорадного стану потерпілих, застосував до них дії сексуального характеру. Порушив статеву недоторканість неповнолітнього ОСОБА_9 , малолітнього ОСОБА_21 , їх нормальний психічний та соціальний розвиток.
З огляду на викладене, вважає, що ОСОБА_11 підлягає визнанню невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч.2 ст. 156 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень.
Щодо посилання сторони захисту на недопустимість доказів, суд зазначає.
Критеріями допустимості доказів є належні суб`єкт, джерело, процесуальна форма, фіксація та належна процедура та вид способу формування доказової основи, що за відповідними процесуальними приводами суд перевіряє додержання передбаченого кримінальним процесуальним законом порядку їх отримання. При цьому в аспекті належного суб`єкта доказування необхідно розглядати наявність повноважень у слідчих і прокурорів, котрі здійснювали досудове розслідування та процесуальне керівництво.
КПК встановлює критерії допустимості доказів, які в разі їх належного застосування є дієвим засобом втілення такої засади кримінального провадження, як законність, у контексті дотримання вимог ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначені критерії підлягають застосуванню з урахуванням положень ч. 1 ст. 412 КПК України. Суд зобов`язаний перевіряти законність, повноту і правильність порядку отримання доказів і відхиляти ті з них, які були одержані зі значними непоправними порушеннями встановленого порядку.
Частиною 1 ст. 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, що є процесуальною гарантією забезпечення конституційних прав, свобод та законних інтересів кожного учасника кримінального провадження, їх захисту від неправомірних дій і зловживання владою особами, які здійснюють кримінальне провадження, та ухвалення судом законного, обґрунтованого і справедливого рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимим є доказ, отриманий при здійсненні процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Так щодо посилання захисника щодо реєстрації протоколу прийняття заяви ОСОБА_14 черговою частиною відділення № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області та внесення відомостей до ЄРДР, суд зазначає.
Положення ст. 214 КПК не містять вимог про внесення до ЄРДР за окремим порядковим номером відомостей про вчинення кожного з тих діянь, що охоплюються єдиним умислом особи і передбачені відповідною диспозицією як альтернативні форми виявлення суспільно небезпечного діяння.
Суд звертає увагу на те, що у внесеному до ЄРДР кримінальному провадженні за № 120224221090000619 від 06.06.2024 здійснювалося досудове розслідування щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з розбещенням малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тобто за ч.2 ст.156 КК України, під час якого було встановлено особу, яка також вчиняє кримінальне правопорушення, пов`язане з розбещенням неповнолітнього.
Крім того, 26.07.2024 внесені відомості до ЄРДР за № 120224221090000763 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 156 КК України за фактом вчинення розпусних дій щодо особи яка недосягла шістнадцятирічного віку на підставі рапорту рапорт слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 (ЄО № 3371 від 26.07.2024 ). З короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 120224221090000619 від 06.06.2024 виявлено ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КК України, за фактом вчинення розпусних дій щодо особи яка недосягла шістнадцятирічного віку (т. 3 а.с. 1).
Постановою начальника Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 29.07.2024, матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №120224221090000619 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, №120224221090000763 від 26.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України об`єднано в одне провадження за №120224221090000619 про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженню доручено відділенню №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області (т.2 а.с. 181).
Згідно з ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася з заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Отже, викладені у протоколу прийняття заяви ОСОБА_14  факти були перевірені і, оскільки у заяві, достатніх даних для внесення вищезазначеної заяви до ЄРДР не було, у зв`язку з чим цю заяву було долучено до матеріалів кримінального провадження, а ОСОБА_14 набула статус заявника.
Верховним Судом у постанові від 20.06.2024 у справі № 502/945/18 (провадження № 51-6562 км 23) сформульовано висновок, відповідно до якого, положення ст. 214 КПК не містять вимог про внесення до ЄРДР за окремим порядковим номером відомостей про вчинення кожного з тих діянь, що охоплюються єдиним умислом особи і передбачені відповідною диспозицією як альтернативні форми виявлення суспільно небезпечного діяння.
Суд також бере до уваги правові висновки Верховного Суду, що містяться в постанові від 26.02.2025 у справі № 522/18784/21 (провадження №51-4663км24), про те, що статтею 214 КПК України передбачено поняття «попередня правова кваліфікація». Кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, що розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).
Отже, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні порушення вимог ст. 214 КПК України щодо реєстрації та не внесення відомостей до ЄРДР за протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 від 05.06.2024. 
Щодо посилання захисника, що протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_44 не містить відомостей щодо його реєстрації черговою частиною відділення № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області то суд зазначає, що нормами КПК України не передбачено реєстрація заяви про вчинене кримінальне правопорушення черговою частиною відділення поліції. Тому доводи захисника в цій частині не є слушними.
Що стосується доводів захисника про те, що до внесення відомостей до ЄРДР слідчим проведено огляд місця події від 05.06.2024 року, який не може вважатися невідкладною слідчою дією у розумінні ч. 3 ст. 214 КПК України і який проведений за правилами обшуку та не надано доказів щодо надання дозволу на проведення обшуку, чи то огляду слідчим суддею прокурором то такі доводи є необґрунтованими.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Отже з метою встановлення та фіксації повноти всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, положення кримінального процесуального закону не забороняють провести огляд місця події, як невідкладна слідча дія, що не свідчить про порушення вимог ч. 3 ст. 214 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів
Згідно ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Тобто, законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.
Таким чином, за наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК України).
З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 05.06.2024, с. Чорнолозка, огляд розпочато о 18 год. 00 хв., закінчено 18 год. 50 хв. слідчим СВ №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 в присутності понятих та участю ОСОБА_13 було проведено огляд місця події території домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 а також фото таблиця до протоколу огляду від 05.06.2024. (т. 2, а. с. 117-127).
Відомості в ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, внесені 06.06.2024 року о 09: 59 за № 120224221090000619, зі змісту якого вбачається, що 05.06.2024 до чергової частини ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення (ЄО №2467 від 05.06.2024 ) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки за адресою: АДРЕСА_3 , про те, що 31.05.2024 близько 11 год. невідомий чоловік знаходячись на території її домоволодіння, вчинив інтелектуальне розбещення демонструючи порнографічні матеріали на екрані власного мобільного телефону малолітнім дітям ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т. 2 а.с. 183).
Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_13 від 05.06.2024, остання дозволяє працівникам поліції здійснити огляд території її домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 (т.2 а.с. 116).
Суд зазначає, що виходячи зі змісту протоколу огляду, убачається, що слідча (розшукова) дія проводилася у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 . Аналіз протоколу свідчить, що під час проведення слідчої (розшукової) дії проводилися дії, які притаманні огляду місця події, а не обшуку, оскільки слідчим не проводилось відшукування будь-яких матеріальних об`єктів, невидимих у ході огляду. Огляд проводився у присутності власника майна ОСОБА_13 . Матеріали справи не містять її заперечень проти проведення цієї слідчої дії, що узгоджується в висновками викладеними в Постанові ВС від 21.02.2024 року у справі № 372/1529/21, провадження №51-5457км 23.
Щодо посилання сторони захисту про визнання недопустимим доказом протокол обшуку від 08.06.2024 складений слідчим відділення поліції № 1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_46 , оскільки в порушення вимог ч. 10 ст. 236 КПК України слідчим було перервано фіксування обшуку, саме для пакування вилучених мобільних телефонів. Тобто фактичне їх вилучення під час обшуку мало місце без відео фіксації. 
Із відеозапису обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що після проведення дій, під час яких були виявлені та вилучені два мобільні телефони, що потім були пред`явлені понятим і присутнім під час обшуку учасникам, слідчий зробив перерву для того, щоб помістити вилучене до спеціальних пакетів та опечатати. 
Саме в такому вигляді вони надійшли на зберігання до кімнати речових доказів, що підтверджується даними квитанції про отримання на зберігання речових доказів, порядковий номер 14 (т.2 а.с. 141)
Вказані обставини не вплинули на дотримання прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_11 під час проведення зазначеної слідчої дії та не є підставою для визнання отриманих доказів недопустимими.
Тому доводи захисника про визнання недопустимим протоколу обшуку у зв`язку з відсутністю фіксації упакування телефонів під час проведення слідчої дії не є слушними.
Вказана позиція суду узгоджується з позицією викладеною у постанові ККС ВС від 07.09.2021 (справа № 750/13769/19, провадження № 51-404км21).
Щодо посилання захисника, що висновок судово-мистецтвознавчої експертизи № 3140/24 від 21.06.2024 року не може бути прийнятий судом як доказ винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України, оскільки в силу вимог ст. 87 КПК України він був зроблений на підставі недопустимих доказів і відповідно доктрини "плодів отруєного дерева" вказаний висновок є недопустимим доказом. Оскільки в розпорядження експерта слідчим було надано протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 і при допиті в судовому засіданні експерта ОСОБА_40 , останнім підтверджено, що досліджуваним об`єктом при проведенні експертизи був опис наявний в протоколі допиту свідка ОСОБА_33 , особисто він не сприймав покази свідка. Тобто зображення, які підлягають дослідженню відповідно до Методики судово-експертного мистецтвознавчого дослідження продукції порнографічного характеру, трактування щодо яких викладено в розділі «Дослідження» експертного висновку № 3140/24 від 21.06.2024 року, в розпорядженні експерта не перебували. Крім того, при дослідженні висновку експерта не надано доказів, що під час досудового розслідування додатковий допит свідка ОСОБА_13 обставини, якого викладені експертом в розділі висновку «Дослідження» проводився відповідно до ст. 255 КПК, чи до ч. 11 ст. 615 КПК України враховуючи, що свідок ОСОБА_13 при допиті в якості свідка та додатковому допиті під час судового розгляду не надала суду показів, які беззаперечно підтверджували факти викладені слідчим в протоколі, як наслідок доводили б винуватість ОСОБА_11 а тому вказаний висновок експерта є неналежним доказом.
Суд зазначає, згідно зі ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Так, положеннями ст. ст. 69, 70, 101, 102 КПК України передбачено, що експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.
Експерт дає висновок від свого імені, особисто його підписує і несе за нього особисту відповідальність. Запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.
У висновку експерта повинно бути зазначено, зокрема, перелік питань, що були поставлені експертові, опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом, докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка, обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.
За завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків експерт несе відповідальність, встановлену законом.
З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 від 19.06.2024 визнано ОСОБА_40 експертом по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 69 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта (т.2 а.с. 144-148)
Згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 3140/24 від 21.06.2024 на вирішення якої було поставлено питання «Чи має порнографічний характер інформація, викладена в матеріалах додаткового допиту свідка ОСОБА_13 ?» доцент кафедри реставрації та експертизи творів мистецтва Харківської державної академії дизайну та мистецтв ОСОБА_41 . Досліджуваним об`єктом є інформація в протоколі додаткового допиту свідка в тій його частині, що викладає зміст зображення, яке є об`єктом дослідження експерта, а саме:« ОСОБА_20 показував відео, на якому були реально відверті сексуальні дії, а саме я побачила статеві зносини (секс) між чоловіком та жінкою, які відбувалися в приміщенні кімнати на ліжкові. Останні були повністю оголені, чоловік лежав на спині, статевий член якого був збуджений, жінка в той час знаходилась на чоловікові в сидячому положенні на його геніталіях та своєю правою рукою обхватила його ерегований статевий член, який ввела собі в піхву, після чого схилилася до обличчя чоловіка, який, в свою чергу, висунув свого язика та почав ним облизувати її обличчя довкола, а також чоловік протягом цього часу своїми руками приласкував анальний отвір жінки, а жінка в той час здійснила декілька рухів геніталіями (совалась туди-сюди). Потім жінка стала на ліжко навколішки (раком), чоловік встав з ліжка та ставши позаду жінки ввів свій статевий член в її піхву та здійснював поривчасті рухи. Вказані сцени були в ближньому ракурсі. Відео було без звуку....». Аналізом змісту інформації встановлено, що в змісті зображень представлені сцени, що непристойно відображають сферу статевого життя - вульгарно- натуралістичну непристойну фіксацію статевого акту, самоцільну, спеціальну демонстрацію геніталій; демонстрацію мастурбаторних дій. Вказані матеріали самодостатньо відтворюють статеві відношення виключно для збудження сексуальних інстинктів шляхом цинічного грубого натуралістичного відображення сфери статевого життя поза художньою метою. Зображення порнографічного змісту в наданих матеріалах відповідають критеріям порнографії № 1, 3, 4. Висновок в представленій на дослідження інформації в протоколі додаткового допиту свідка на 3 аркушах, підписаних ОСОБА_42 , містяться матеріали, що підпадають під визначення порнографії (т.2 а.с. 149 -151).
Також, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_40 пояснив, що він є судовим експертом з мистецтвознавства за спеціальністю 15.1 мистецтвознавчі дослідження, стаж роботи з 1996, працює в Харківській державній академії дизайну і мистецтв. Висновок судово–мистецтвознавчої експертизи № 3140/24 від 21.06.2024, був ним складений на підставі постанови слідчого до якої було додано протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 , інші матеріали кримінального провадження не надавались і для проведення судово- мистецтвознавчої експертизи вони не були потрібні.
На питання учасників судового засідання експерт пояснив, що на адресу Харківської державної академії дизайну і мистецтв надійшов лист слідчого з доданими матеріалами, який після його реєстрації був переданий йому для проведення експертизи. В додатках до листа було додано постанову слідчого про призначення судово-мистецтвознавчої експертизи, попередження про кримінальну відповідальність а також права і обов`язки експерта, які після підписання разом з висновком були направлені слідчому. Особисто зі слідчим експерт не спілкувався. Предметом дослідження був текст опису свідком змісту зображення, вказані зображення очима свідка були порівняні з Методикою судово-експертного мистецтвознавчого дослідження продукту порнографічного характеру і на підставі порівняння було зроблено висновок, що в представленій на дослідження інформації описаній в протоколі додаткового допиту свідка містяться матеріали, що підпадають під визначення порнографії.
На підставі викладеного суд вважає, що судово-мистецтвознавча експертиза № 3140/24 від 21.06.2024 була проведена в установленому законом порядку, на підставі постанови слідчого, компетентним експертом, який наділений визначеними законом повноваженнями на проведення судових експертиз, має спеціальні знання, відповідну кваліфікацію, за результатом проведених експертних досліджень експертом було складено та підписано висновок, якій містять обґрунтовану та вичерпну відповідь на поставлене питання, в ньому відображено докладний опис проведених досліджень, в тому числі методи застосовані у дослідженні.
Доводи сторони захисту щодо правильність обрання експертом методики дослідження, колегія суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України «Про судові експертизи», організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності покладаються на міністерства та центральні органи виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність, при цьому, методики проведення судових експертиз підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто, із викладеного можна дійти висновку, що перевірка правильності обрання експертом методики дослідження перебуває поза межами компетенції суду, всі методики, які використовуються судовими експертами під час виконання їх посадових обов`язків проходять атестацію та відповідну реєстрацію і обираються експертами індивідуально, в залежності від галузі спеціальних знань, які підлягають застосуванню під час проведення конкретного експертного дослідження. Перевірка повноти та якості наданих на експертизу об`єктів дослідження, на яку посилається сторона захисту, також знаходиться поза межами компетенції суду.
При цьому, у відповідності до п. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 69 КПК України, судовий експерт вправі заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків, пов`язаних із проведенням експертизи, а також, відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Проте, відповідних заяв, які б свідчили про недостатніх та неповноту наданих органом досудового розслідування об`єктів дослідження для проведення мистецтвознавчої експертизи, і, як наслідок, заяв про відмову від давання висновку через недостатність матеріалів для проведення експертних досліджень, матеріали кримінального провадження не містять.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що п. 3 ч. 1 ст. 332 КПК України передбачено, що якщо існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, то учасники кримінально провадження мають право на звернення до суду із клопотанням про призначення експертизи.
Однак, сторона захисту в ході судового провадження, з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 332 КПК України із клопотанням про призначення експертизи не зверталась.
Доводи сторони захисту, що висновок мистецтвознавчої експертизи суперечить іншим доказам суд не приймає до уваги, оскільки сторона захисту не навела обґрунтувань щодо того.
Щодо показів свідка ОСОБА_13 , то вищезазначений свідок була попереджена судом про кримінальну відповідальність за надання завідома неправдивих показань, а обвинувачений та його захисник не надали суду доказів, що вказаній свідок надавали завідомо неправдиві показання та має особисту зацікавленість щодо розгляду кримінального провадження чи вона має намір обмовити обвинуваченого. Показання свідка узгоджуються з дослідженими судом іншими доказами.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст.7, ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, а тому заперечення сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, які стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає,
що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.
З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі
№ 760/23459/17 та ін.).
Суд вважає, що в цьому кримінальному провадженні винуватість ОСОБА_11 доведено поза розумним сумнівом з огляду на таке.
Так, у своїх рішеннях Верховний Суд також неодноразово зазначав, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 728/578/19; від 20 жовтня 2021 року у справі № 759/14119/17).
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_11 щодо невизнання винуватості та вважає, що показання обвинуваченого спрямовані на можливість ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
Так, Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, встановлює що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Відповідно до ст.ст. 17, 19 зазначеної Конвенції жодна дитина не може бути об`єктом незаконного посягання на її честь і гідність; держава вживає всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.
Статтею 34 цієї Конвенції встановлено, що держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень.
Законодавець забезпечує охорону та недоторканість статевої свободи особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її статі.
При цьому, норми ч.1, 2 ст.156 КК України забороняють вчиняти будь-які розпусні дії щодо особи яка недосягла шістнадцятирічного віку та малолітньої особи.
Ці норми направлені на захист прав дитини як потерпілої особи, тому й запроваджується абсолютна заборона нашкодити її статевій свободі. Законодавець, вводячи таке табу на посягання на статеву свободу дитини, обґрунтовує своє рішення тим, що особа через свій малий вік не може адекватно сприйняти події та усвідомлювати наслідки прийнятого рішення, таким чином перебуває у безпорадному стані.
Стаття 52 Конституції України зазначає, будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом. Конвенція про права дитини вважає завданням кожної держави надати дитині такий захист і піклування, які необхідні для її гаразду, захистити дитину від усіх форм дискримінації або покарання, фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, недбалого і брутального поводження та експлуатації, забезпечити їй здоровий розвиток тощо.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:
- за ч. 1 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку;
- за ч. 2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
У відповідності до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставина, відповідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання ОСОБА_11 , є рецидив злочинів.
Згідно відомостей про особу обвинуваченого, останній є громадянином України, призваний на військову службу під час мобілізації, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , за місцем проходження служби характеризується як військовослужбовець, який старанно ставиться до своїх службових обов`язків, вивчає військову справу, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 487 від 10.07.2024, ОСОБА_11 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання психостимуляторів, стан ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_11 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти статевої свободи і статевої недоторканості. Так згідно копії вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 18.01.2021 року ОСОБА_11 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Згідно копії довідки про звільнення серії ХАР № 01287, ОСОБА_11 був звільнений 02.02.2024 після відбуття строку покарання.
Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_11 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином, відсутність пом`якшуючої та наявність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який скоїв кримінальні правопорушення через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про підвищення ступеня небезпеки його особистості, у зв`язку з чим суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинення злочинів. 
Згідно з положеннями ст. 55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 за ч.2 ст. 156 КК України додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, чи займатися педагогічною чи виховною діяльністю строком на 3 (три) роки
На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 неможливе без ізоляції від суспільства. 
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 ст. 69, 69-1,75 КК України, суд не вбачає.
Запобіжний захід ОСОБА_11 у виді домашнього арешту слід залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту фактичного затримання після набрання вироку законної сили. 
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати до строку покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 25 червня 2024 по 10.08.2025 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання, строк перебування під цілодобовим домашній арештом з 11.08.2025 року по 09.02.2026 року, виходячи з співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, крім інших рішень, рішення про включення інформації про обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Згідно зі ст. 6-1 КВК України Єдиний реєстр осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи - автоматизована електронна база даних, створена для забезпечення збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку, узагальнення даних про осіб, які вчинили злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, у тому числі осіб, судимість яких за такі злочини знята або погашена в установленому законом порядку.
Інформація про особу вноситься до реєстру на підставі обвинувального вироку суду, який набрав законної сили.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, спрямоване проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, тому відносно нього є необхідним, в силу вимог кримінального процесуального закону, прийняття рішення про внесення його даних до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати у справі відсутні.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369 – 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.156, ч. 2 ст. 156 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1ст.156 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 156 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, чи займатися педагогічною чи виховною діяльністю строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, чи займатися педагогічною чи виховною діяльністю строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_11 у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з визначеним обсягом обов`язків, залишити без змін до моменту набрання вироком законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту фактичного затримання після набрання вироку законної сили.
На підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України  зарахувати до строку покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 25 червня 2024 по 10.08.2025 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Крім того, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання, строк перебування під цілодобовим домашній арештом з 11.08.2025 року по 09.02.2026 року, виходячи з співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, включити інформацію про ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сахновщина Харківської області, до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Скасувати арешт майна, яке було вилучено під час обшуку 08.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: б/в мобільний телефон марки «Blackviеw» чорного кольору,ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 11.06.2024 по кримінальному провадженню №120224221090000619 від 06.06.2024 за ч.2 ст. 156 КК України. 
Речові докази – б/в мобільний телефон марки «Blackviеw» чорного кольору,ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6  та б/в мобільний телефон марки «Sony», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3  після набрання вироком законної сили повернути власнику – ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: