Справа № 344/20190/24 
Провадження № 22-ц/4808/1693/25 
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Девляшевського В.А.,
суддів:     Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.,
секретаря    Кузів А.В.
з участю  сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Бородовським С.О. 25 вересня 2025 року в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПП «Металспецмонтаж», ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, 
встановив :
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ПП «Металспецмонтаж», ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Позов обгрунтовували тим, що між ними з одного боку та ПП «Металспецмонтаж" укладені договори купівлі-продажу майнових прав об`єкту капітального будівництва – багатоквартирного будинку з приміщеннями громадського призначення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
Так, 25.11.2016 року між ОСОБА_2 та ПП «Металспецмонтаж» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що буде створене в майбутньому, за умовами якого продавець повинен передати покупцю однокімнатну квартиру проектний номер 8 пл. 43,32 м.кв у вказаному будинку. В подальшому 11 червня 2020 року між ПП «Металспецмонтаж» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру. Запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва – ІІІ квартал 2020 року.
12.04.2019 між ОСОБА_1 та ПП «Металспецмонтаж» було укладеного договір купівлі-продажу майнових прав однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , проектною площею 42,32 кв.м в зазначеному будинку, з запланованим терміном будівництва IV квартал 2019 року.
Аналогічно договори купівлі-продажу майнових прав на об`єкти, що знаходяться в будинку, були укладені також ПП «Металоспецмонтаж» з ОСОБА_4 та з ОСОБА_6 , який в подальшому відступив право вимоги сину ОСОБА_5 .
Проте, акт готовності об`єкта до експлуатації до даного часу не направлено. ПП «Металоспецмонтаж» повністю припинило здійснення будівельних робіт, оскільки грошові кошти за цільовим призначенням не використовує та розпочало нове незаконне будівництво - господарську будівлю з допоміжними приміщеннями за адрессою АДРЕСА_3 . Вказане будівництво ведеться на земельній ділянці площею 0,0187 га з кадастровим номером 2610100000:04:002:0300 з цільовим призначеннм для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, власником якої є ПП «Металспецмонтаж».
Позивачі зазначили, що фактично згадана земельна ділянка була придбана для обслуговування прибудинкової території будівлі по АДРЕСА_1 і не може бути забудована більше ніж на 40% та при будівництві необхідно дотримуватись протипожежних розривів (відстані між будинками не повинні бути меншими 8 метрів).
Таким чином, не завершивши будівництво багатоповерхового будинку по АДРЕСА_4 розпочато будівництво 3-поверхового будинку в дворі, який зазначено як господарська будівля з допоміжними приміщенями на АДРЕСА_3 . Дане будівництво, на думку позивачів, будується з порушенням протипожежних та будівельних норм, оскільки фактично забудовується прибудинкова територія багатоповерхового будинку по АДРЕСА_4 . Фактично відстані від сходів багатоповерхового будинку до нового будівництва становлять 5 метрів, до інших споруд – 4 метри. Крім того, декларація про початок виконання будівельних робіт є спрощеною, складність забудови не відповідає фактичній, а будівництво здійснюється сторонніми юридичними особами, які не вказані в декларації. Тому будівництво носить характер самочинного, а дозвільні документи на початок виконання будівельних робіт є незаконними. У випадку завершення будівництва господарської будівлі з допоміжними приміщеннями буде не можливо здати в експлуатацію будинок, в якому позивачі придбали квартири та гаражі.
30 жовтня 2023 року між ПП «Металспецмонтаж» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого остання придбала у власність земельну ділянку площею 0,0187 га, що розташована по АДРЕСА_5 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2610100000:04:002:0300. 
Позивачі вважали, що оскільки на вказаній земельній ділянці вже самочинно збудовано два поверхи будинку, який фактично є об`єктом нерухомості, то відчуження земельної ділянки без цього майна є незаконним. Відтак, оскільки внаслідок укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки споруда не перейшла у власність покупця, то вказаний договір є недійсним.
За наведених обставин просили визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30 жовтня 2023 року, укладений між ПП «Металспецмонтаж», в особі директора Сторощука В.В., та ОСОБА_3 , зареєстрованим в реєстрі за №3352.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу. Просили скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Вважають, що суд, ухвалюючи рішення, не звернув увагу на те, що на розгляді Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа №300/3197/23 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , Івано-Франківської міської ради до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПП «Металспецмонтаж», Івано-Франківська міська рада, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про скасування п. 1.2 рішення від 16.12.2021 №1723, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва, визнання дій протиправними та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Ухвалою від 10 липня 2023 року забезпечено позов та заборонено ПП «Металспецмонтаж» виконувати будівельні роботи на об`єкті будівництва «Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 до набрання законної сили рішенням.
Рішенням Івано-Фанківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року позов Івано-Франківської міської ради задоволено. Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано пункт 1.2. рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2021 № 1723 "Про надання вихідних даних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва". Скасовано Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 ". Припинено право на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) від 29.11.2022 №ІФ051221111545 на об`єкт будівництва "Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 ".
Крім того, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі №300/166/25 задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору – ПП «Металспецмонтаж», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування містобудівних обмежень. Скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва, видані на підставі заяви ОСОБА_3 від 30.09.2024 «Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 », затверджені наказом Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради №163 від 05.11.2024. Скасовано наказ Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради №163 від 05.11.2024.
Також зазначили, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває справа №344/17949/23 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПП «Металспецмонтаж», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва. Зокрема, заявлені позовні вимоги визнати господарську будівлю з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 з кадастровим номером 2610100000:04:002:0300 самочинним будівництвом та зобов`язати ПП «Металспецмонтаж» за власний кошт здійснити знесення нового будівництва господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 .
Посилаються ще й на те, що ухвалою від 21 липня 2023 слідчого судді Івано-Франківського міського суду у справі №344/13131/23 зобов`язано Івано-Франківське районне управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення відносно власника та директора ПП «Металспецмонтаж» Сторощук В.В. та невстановленої групи осіб за фактом вчинення злочинів, передбачених ст. 382 КК України.
Проте, незважаючи на внесення відомостей в ЄРДР та ухвали про забезпечення позову самочинне будівництво продовжується та на момент подачі позову вже здійснено добудову двох поверхів, а спірна земельна ділянка відчужена.
Скаржники вказують, що в зазначених вище рішеннях встановлено обставини, які стосуються порушеного права позивачів, в тому числі незаконність використання ПП «Металспецмонтаж» земельної ділянки для будівництва споруди, яку позивачі вимагають знести. Зокрема зазначено, що будівництво господарської будівлі здійснюється з порушенням протипожежних і будівельних норм та безпідставно забудовується прибудинкова територія багатоповерхового будинку по АДРЕСА_4 . Суд зазначачив, що на земельній ділянці 2610100000:04:002:0300 з цільовим призначенням за кодом 02.01 дозволена, зокрема, садибна забудова (у спірному випадку будівництво будинку садибного типу). «Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 » не є садибною забудовою, будинком садибного типу, як про це вказано у містобудівних умовах та обмеженнях і повідомленні про початок виконання будівельних робіт, відповідно. За змістом містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого будівництва вказана будівля не відповідає визначенню господарської споруди.
Зазначають, що в зв`язку із незаконною забудовою на спірній ділянці, яка є предметом договору купівлі-продажу, позивачі обмежені у використанні даної земельної ділянки для проходу, заїзду, а також для розвороту транспортного засобів з метою заїзду у придбані гаражі.
Також посилаються на процесуальні порушення під час ухвалення рішення, оскільки при ухваленні рішення суд не виходив до нарадчої кімнати, рішення складено під час перебування судді у відрядженні. Також суддя вилучив з матеріалів справи клопотання про розгляд справи з дотриманням процесуальних строків.

Правом на подання відзиву інші учасники не скористались.
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Судові повістки з повідомленням про дату, час і місце розгляду справи двічі надсилались їм на адреси місця проживання. Приймаючи до уваги необхідність дотримання учасниками справи процесуальних прав та обов`язків, а судом – строків розгляду справи, згідно статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в їх відсутності колегією суддів не встановлено.

В засіданні апеляційного суду скаржники та їх представник доводи апеляційної скарги підтримали з викладених у ній мотивів. Крім того, представник додатково зазначив, що в Івано-Франківському міському суді на розгляді перебувають позовні заяви його довірителів до ПП «Металспецмонтаж» про стягнення упущеної вигоди, а саме доходів, які вони могли б одержати за звичайних обставин, якби їх право на здачу в оренду квартир не було б порушене відповідачем, тобто при умові здачі будівництва в експлуатацію в запланований термін. В разі задоволення цих позовів у його довірителів буде відсутня реальна можливість стягнути такі кошти з ПП «Металспецмонтаж», оскільки нерухоме майно підприємства, а саме спірна земельна ділянка, була відчужена ОСОБА_3 . 
Представник ПП «Металспецмонтаж» доводів скарги не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

За змістом частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, вважав, що позивачі не були сторонами зазначеного оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки. Предмет договору не належить позивачам та за умови визнання договору недійсним не буде їм належати. На спірній земельній ділянці вже збудовано частину будинку, тому вона не може бути використана в якості прилеглої території будинку. Крім того, позивачі не можуть вирішувати долю земельної ділянки, яка спочатку перебувала у власності ПП «Металспецмонтаж», а на даний час у власності ОСОБА_3 .
З цим висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д., зареєстрованим в реєстрі за №3352, ПП «Металспецмонтаж» продало ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0187 га, що розташована по АДРЕСА_5 , яка надана для будівництва та ослуговування господарських будівель і споруд (присадидибна ділянка), кадастровий номер:2610100000:04:002:0300.
Відповідно до п.1.3 договору земельна ділянка, що відчужена за цим договором, належала продавцю ПП «Металспецмонтаж» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 31.03.2017 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В. за реєстровим №649. Державну реєстрацію права власності продавця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 31.03.2017 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В., номер запису на право власності: 19780898, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91761226101.
В цьому договорі зазначено, що земельна ділянка не перебуває ні під арештом, ні у податковій заставі, відносно неї не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами; земельна ділянка як внесок до статутного капіталу юридичих осіб не передана; незастережних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням зазначеної в цьому договорі земельної ділянки немає; земельна ділянка не є пайовою та до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не відноситься; сервітутні обмеження на використання земельною ділянкою відсутні; від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення. Земельна ділянка не забудована. (п.1.5 договору).
В пункті 1.6. договору сторони підтвердили, що укладення договору відповідає їх інтересам; волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому.
Відповідно до п. 2.1. продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 48 152,00 грн, які покупець сплатив продавцю до підписання цього договору.
Сторони засвідчили, що договір укладається ними у відповідності до їх волі, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску; у момент укладення договору вони усвідомлювали значення своїх дій і могли керувати ними; розуміли природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором; при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані (п.5.2 договору).
На суміжній земельній ділянці площею 0,1384 га кадастровий номер 2610100000:04:002:0292 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ПП «Металспецмонаж» будує багатоквартирний житловий будинок з приміщеннями громадського призначення, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованій Управлінням Державної архітектурної будівельної інспекції в Івано-Франківській області 15.07.2016 року №ІФ083161970992 (а.с. 67-70).
25.11.2016 року між ОСОБА_2 та ПП «Металспецмонтаж» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що буде створене в майбутньому, за умовами якого продавець повинен передати покупцю однокімнатну квартиру проектний номер 8 пл. 43,32 м.кв у вказаному будинку. В подальшому 11 червня 2020 року між ПП «Металспецмонтаж» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру. Запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва – ІІІ квартал 2020 року.
12.04.2019 між ОСОБА_1 та ПП «Металспецмонтаж» було укладеного договір купівлі-продажу майнових прав однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , проектною площею 42,32 кв.м в зазначеному будинку, з запланованим терміном будівництва IV квартал 2019 року.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилались на те, що на спірній земельній ділянці ведеться незаконне будівництво і призначення вказаної земельної ділянки саме для обслуговування будинку по АДРЕСА_1 .
Згідно з містобудівними умовами та обмеженнями для проєктування об`єкта будівництва, затвердженими Департаментом містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради наказом від 17.12.2021, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:0598-7399-7770-1314, реєстраційний номер 103-31.2.1-01, замовником будівництва є ПП «Металспецмонтаж». Назва об`єкта будівництва — «Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_3 ». Вид будівництва — нове будівництво. Об`єкт планується до реалізації на земельній ділянці з кадастровим номером 2610100000:04:002:0300, площею 0,0187 га, з цільовим призначенням 02.01 — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до статті 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина перша статті 181 ЦК України).
Частинами першою, другою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з положеннями частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених ЗК України.
Аналогічні положення містяться у статті 120 ЗК України.
Отже, наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості.
Таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.
Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою.
Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18).
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).
У даному випадку фактично предметом позову є не сам факт набуття права власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу, а наслідки використання цієї земельної ділянки, а саме — будівництво споруди, яке, на думку позивачів, створює перешкоди у користуванні багатоквартирним житловим будинком.
Водночас договір купівлі-продажу земельної ділянки є правочином, який спрямований на відчуження права власності, і сам по собі не регулює ані порядок забудови земельної ділянки, ані дотримання містобудівних чи будівельних норм. За відсутності доведених підстав недійсності правочину, передбачених статтями 203, 215 Цивільного кодексу України, оспорювання такого договору не може усунути заявлені перешкоди у користуванні майном.
Таким чином, визнання недійсним договору купівлі-продажу не є ефективним способом захисту порушеного права, оскільки навіть у разі задоволення відповідної вимоги це не призведе автоматично до припинення будівельних робіт або усунення перешкод у доступі до житлового будинку.
Натомість у подібних правовідносинах належними та ефективними способами захисту, відповідно до статті 16 ЦК України, можуть бути вимоги: про усунення перешкод у користуванні майном; заборону виконання будівельних робіт у разі їх здійснення з порушенням закону; знесення самочинного будівництва (за наявності підстав, визначених статтею 376 ЦК України).
Отже, обраний позивачами спосіб захисту у вигляді визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки не відповідає характеру спірних правовідносин та не спрямований на реальне відновлення порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визнання згаданого договору недійсним ніяким чином не відновить порушених прав позивачів.
Крім того, матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка має цільове призначення або фактично використовується саме для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважаючи їх законними та обґрунтованими. Колегія суддів встановила, що позивачі не є сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки, а предмет договору не належить їм та не може належати навіть у разі визнання такого договору недійсним. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачі не наділені повноваженнями розпоряджатися земельною ділянкою, яка раніше перебувала у власності ПП «Металспецмонтаж», а на час розгляду справи належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.
Керуючись статтями 268, 374, 375, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий        В.А. Девляшевський
Судді:         В.М. Луганська
Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2025 року.