Справа № 560/17376/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

13 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №220550003184 від 10.06.2025 про відмову у зарахуванні частини страхового стажу та призначенні пенсії, зобов`язати зарахувати до страхового стажу період її навчання з 01.09.1982 по 01.08.1983, періоди роботи з 01.08.1983 по 05.01.1984, з 29.03.1984 по 22.03.1994 згідно з записами трудової книжки. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно не зарахував їй до страхового стажу для призначення пенсії вказані періоди роботи та період навчання попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами, у тому числі записами трудової книжки. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив по справі не подало. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). 
У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. 
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. 
Статтею 26 Закону №1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058IV. 
Приписами частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 22 до 32 років.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів Порядку № 637 підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Водночас, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового/страхового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено можливості працівнику здійснювати контроль за правильністю ведення обліку та заповнення роботодавцем трудової книжки, відтак працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування до страхового стажу працівника відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Вирішуючи спір, суд виходить з такого. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 60 років ( дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.06.2025 №220550003184 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. Визнаний пенсійним органом страховий стаж для визначення права на пенсію за віком становить 19 років 2 місяці 18 днів. 
Із змісту спірного рішення встановлено, що за результатами розгляду документів до страхового стажу позивачки не зараховано: 
- період навчання з 01.09.1982 по 01.08.1983 та період роботи з 01.08.1989 по 05.01.1984 (згідно з трудовою книжкою від 01.08.1983 серії НОМЕР_1 ), період роботи з 29.03.1984 по 31.12.1991 (згідно з трудовою книжкою від 2.04.1984 серії НОМЕР_2 ), оскільки відсутнє документальне підтвердження нездійснення російською федерацією пенсійних виплат за зазначені періоди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2025 №562; 
- період роботи з 01.01.1992 по 22.03.1994 згідно з трудовою книжкою від 02.04.1984 серії НОМЕР_2 , оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено; 
- періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку згідно зі свідоцтвами про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки у період досягнення дітьми 3-річного віку заявниця перебувала у трудових відносинах. 
Із змісту записів трудової книжки ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, яка належить позивачці, встановлені такі відомості: 
- 01.09.1982 зарахована в групу кравців по пошиттю легкого плаття при Воркутинському навчально-виробничому комбінаті; 
- 01.08.1983 присвоєна кваліфікацію кравця по пошиттю легкого плаття 3 розряду; 
- 01.08.1983 прийнята кравцем по пошиттю легкого плаття; 
- 05.01.1984 звільнена з посади.
Із змісту записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 02.04.1984, яка належить позивачці, встановлено наступне: 
- 29.03.1984 прийнята транспортерницею дробильно-сортувального цеху; 
- 13.12.1989 переведена лаборантом-контролером того ж цеху; 
- 22.03.1994 звільнена за власним бажанням. 
Судом встановлено, що зазначені записи трудової книжки позивачки містять посилання на накази про прийняття її на роботу, про звільнення, відбитки печаток, підписи уповноважених осіб і сумнівів у їх достовірності не викликають. 
Трудова книжка працівника є належною підставою для підтвердження стажу роботи для призначення (перерахунку) пенсії. Належних доказів того, що записи про періоди роботи позивачки є неправильними, недостовірними або непідтвердженими, відповідачем суду не надано. Також відсутні докази того, що у вказані періоди позивачка не працювала або їй не була виплачена заробітна плата. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 24-1 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України. 
У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди, особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. 
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для зарахування їх до страхового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2025 №562 (далі - Порядок № 562), у разі коли в документах, що подаються особою до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії, зазначено періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, у заяві про призначення пенсії така особа зазначає інформацію про те, що вона отримує або не отримує пенсійні виплати в інших державах. 
У разі коли у заяві про призначення пенсії особа зазначила інформацію про те, що вона не отримує пенсійні виплати в іншій державі, особа додає до заяви про призначення пенсії документи, видані органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі, які підтверджують факт неотримання таких виплат. 
У разі відсутності документів про неотримання в іншій державі пенсійних виплат особа зазначає причини неможливості їх отримання та може звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України за допомогою в поданні до іншої держави запиту щодо відповідних документів. 
До надходження відповідних документів до територіального органу Пенсійного фонду України пенсія особі обчислюється без урахування періодів трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, крім випадків відсутності можливості здійснення обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави та документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди. 
У разі укладення міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, територіальний орган Пенсійного фонду України протягом п`яти робочих днів з дати подання особою заяви про призначення пенсії надсилає до органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі, запит щодо підтвердження нездійснення пенсійних виплат особі, яка проживає в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, а в разі неукладення міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, - до МЗС запит щодо передачі органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі, запиту щодо підтвердження нездійснення в іншій державі пенсійних виплат особі, яка проживає в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для обчислення розміру пенсії. МЗС протягом п`яти робочих днів з дня отримання зазначеного запиту передає дипломатичними каналами іншій державі та органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі, запит з інформацією про те, що всі особисті дані, які будуть зазначені в наданих документах, є конфіденційними. Після отримання документів до даних, які зазначені в них, будуть застосовані вимоги Законів України "Про інформацію" та "Про захист персональних даних", і такі дані будуть використовуватись виключно для потреб, пов`язаних з питаннями загальнообов`язкового державного соціального страхування, визначених законом. 
Якщо відсутня можливість здійснення обміну інформацією між територіальним органом Пенсійного фонду України та органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі (міжнародне співробітництво між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави не налагоджувалося чи не отримано відповіді на запит МЗС протягом 45 днів з дати його надсилання до іншої держави та органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі), до появи можливості здійснення такого обміну/отримання підтвердних документів про нездійснення іншою державою пенсійних виплат особі, яка проживає в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, пенсія особі обчислюється з урахуванням періодів роботи в республіках колишнього Союзу РСР. У такому разі в заяві про призначення пенсії особа зазначає інформацію про те, що вона не отримує пенсійних виплат у відповідній державі та не може документально підтвердити нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди. 
Суд звертає увагу на те, що пунктом 4 Порядку №562 передбачено, що якщо відсутня можливість здійснення обміну інформацією між територіальним органом Пенсійного фонду України та органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі (міжнародне співробітництво між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави не налагоджувалося чи не отримано відповіді на запит МЗС протягом 45 днів з дати його надсилання до іншої держави та органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі), до появи можливості здійснення такого обміну/отримання підтвердних документів про нездійснення іншою державою пенсійних виплат особі, яка проживає в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, пенсія особі обчислюється з урахуванням періодів роботи в республіках колишнього Союзу РСР. 
Суд враховує те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введений воєнний стан, який триває до цього часу.
23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993", відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема з російською федерацією, дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (вчинена 22 січня 1993 і ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 №240/94-ВР) та Протоколу до цієї Конвенції ( вчинений 28 березня 1997 і ратифікований Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 було вирішено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 у м. Москві. 
Відтак, на цей час відсутня можливість здійснення обміну інформацією між територіальним органом Пенсійного фонду України та органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в російській федерації, тому відповідно до п. 4 Порядку №562 періоди роботи в російській федерації (РРСР до 1 січня 1992 ) підлягають врахуванню з метою визначення страхового стажу та обчислення розміру пенсії. 
Натомість, вимоги відповідача щодо надання документального підтвердження про неотримання пенсійних виплат від пенсійних органів російської федерації є необґрунтованими. 
У цьому випадку відповідач повністю перекладає на позивачку тягар отримання документів, які особа об`єктивно самостійно отримати не може. Водночас відповідач не вчиняє будь-яких дій, що передбачені наведеними вище нормами, які спрямовані на сприяння одержання необхідних документів від пенсійного органу іншої держави. 
Крім того встановлено, що позивачка набула трудовий стаж задовго до введення воєнного стану в Україні, відтак наявні у неї первинні документи не можуть піддаватись безпідставним сумнівам лише з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинене співробітництво та обмін поштою з країною -агресором, через що неможливо скерувати запит на одержання відповідного підтвердження. 
Водночас те, що позивачка не може документально підтвердити нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди, на думку суду не може бути безумовною підставою для відмови у зарахуванні страхового стажу, та як наслідок для позбавлення особи права на отримання пенсії. 
З огляду на це, період навчання з 01.09.1982 по 01.08.1983 та періоди роботи з 01.08.1983 по 05.01.1984, з 29.03.1984 по 31.12.1991 слід зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 .
Суд враховує те, що підхід, закріплений у статті 24-1 Закону №1058-IV та Порядку підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2025 №562, узгоджується з положеннями міжнародних договорів України у сфері пенсійного забезпечення, які діяли на момент набуття позивачкою спірних періодів страхового стажу. Зокрема, на час здійснення позивачкою трудової діяльності за межами України діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка передбачала врахування трудового стажу, набутого на території будь-якої з держав-учасниць, для встановлення права на пенсію за місцем проживання особи. 
Незважаючи на вихід України з зазначеної Угоди у 2022, відповідно до її положень пенсійні права громадян, набуті до такого виходу, зберігають свою чинність, що виключає можливість звуження обсягу вже набутого права на пенсійне забезпечення з підстав, які не залежать від волі особи. 
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, згідно з якою припинення дії міжнародного договору не може бути підставою для неврахування трудового стажу, набутого у період дії такого договору, та не може призводити до позбавлення особи права на пенсійне забезпечення. 
З огляду на це, а також враховуючи встановлену судом об`єктивну відсутність можливості обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації, суд доходить висновку, що періоди трудової діяльності позивачки, набуті за межами України у період з 01 січня 1992 по 22 березня 1994, також підлягають зарахуванню до її страхового стажу. Водночас питання зарахування до страхового стажу періодів догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку не є предметом розгляду у цій справі, оскільки позивачка не заявляла вимоги щодо їх зарахування.
Оскільки відповідачем не доведено належними доказами правомірність дій і доводи позивачки не спростовані, позов підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.06.2025 №220550003184 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.08.1983 по 05.01.1984, з 29.03.1984 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 22.03.1994, період навчання з 01.09.1982 по 01.08.1983 відповідно до записів трудових книжок та відповідних положень закону, зазначених у цьому рішенні. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 січня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок