ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18985/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року (суддя Олійник В.М.) в справі № 160/18985/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про:
визнання протиправною відмови у виплаті допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
зобов`язання виплатити допомогу на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 16 вересня 2024 року складено відповідний актовий запис №3679 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16 вересня 2024 року).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання померлого ОСОБА_2 за її заявою від 17.12.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого батька ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за її заявою від 17.12.2024 року.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт звертає увагу, що при зверненні за виплатою допомоги на поховання ОСОБА_2 в наданих документах для виплати допомоги на поховання є розбіжності з наявними документами в пенсійній справі, а саме в свідоцтві про смерть - дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з листом № 0400-010401-8/252777 від 24.12.2024 ОСОБА_2 протягом 1994 - 2006 особисто надавав для призначення та перерахунків пенсії паспорт НОМЕР_3 (дата видачі 06.12.2000), в якому зазначена дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також в заяві на призначення пенсії від 22.08.1994 ОСОБА_2 особисто вказав дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з листом № 0400-010401-8/252777 від 24.12.2024 враховуючи вищенаведене, підстави виплати допомоги на поховання за померлого пенсіонера відсутні. 
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 як пенсіонер перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до 15.09.2024 року.
ОСОБА_1 є донькою померлого пенсіонера ОСОБА_2 , про що 16 вересня 2024 року складено відповідний актовий запис №3679, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 16 вересня 2024 року, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про виплату допомоги на поховання за померлого батька ОСОБА_2 , на підставі статті 53 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як особа, яка здійснила поховання батька. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010401-8/252777 від 24.12.2024 року позивачеві повідомлено, що відсутні підстави для виплати допомоги на поховання на померлого пенсіонера, оскільки в заяві на призначення пенсії від 22.08.1994 року ОСОБА_2 вказав дату народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , а при зверненні в даних позивачем документів на поховання містяться розбіжності з наявними документами в пенсійній справі, а саме в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 зазначено дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд першої інстанції дійшов висновку, що документи, подані ОСОБА_1 як донькою померлого пенсіонера разом з заявою від 17.12.2024 року про виплату допомоги на поховання стосуються саме ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як отримувач пенсії та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Всі документи на ім`я померлого пенсіонера видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож ОСОБА_1 не повинна зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання свого померлого батька через розбіжності в написанні дати народження.
Відмовляючи у виплаті допомоги на поховання на померлого пенсіонера, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів, а відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання померлого свідчить про прояв надмірного формалізму при розгляді заяви позивача від 17.12.2024 року.
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 16 вересня 2024 року складено відповідний актовий запис №3679, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від?16 вересня 2024 року, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
ОСОБА_2 перебував як пенсіонер перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, знятий з обліку у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 17 грудня 2024 року звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про виплату допомоги на поховання за померлого батька ОСОБА_2 на підставі статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особа, яка здійснила поховання батька. 
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №0400-010401-8/252777 від 24 грудня 2024 року повідомило позивача про відсутність підстав для виплати допомоги на поховання на померлого пенсіонера, оскільки в заяві на призначення пенсії від 22 вересня 1994 року ОСОБА_2 вказав дату народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , а при зверненні в даних позивачем документів на поховання містяться розбіжності з наявними документами в пенсійній справі, а саме в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 зазначено дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спірним в цій справі є питання правомірності відмови у виплаті допомоги на поховання.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 53 Закону № 1058-IV установлено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих визначає Закон України «Про поховання та похоронну службу» від 10 липня 2003 року №1102-IV (далі - Закон №1102-IV), який також регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання. 
Відповідно до статті 11 Закону №1102-IV поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. 
Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.
За правилами статті 13 Закону №1102-IV виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення відповідної виплати врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 5.1 Порядку №22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Форма заяви встановлена Додатком №7 до Порядку №22-1.
Пунктом 5.2 Порядку №22-1 передбачено, що заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Як вказано вище, підставою для відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання є відмінність дати народження померлого ОСОБА_2 у документах пенсійної справи (заяві про призначення пенсії) та в свідоцтві про смерть.
В паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, з 26 грудня 1988 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .
Відповідно до картки фізичної особи – платника податків, виданої ДПІ у Красногвардійському районі, 30 вересня 2009 року ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , наданий Державною податковою адміністрацією України згідно з даними, заповненими ним в обліковій картці. Дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб – 11.07.1996. 
У свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , виданому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16 вересня 2024 року, зазначено дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при наявності? ? розбіжностей в написанні дати народження померлого пенсіонера « ІНФОРМАЦІЯ_4 », оскільки вірним є « ІНФОРМАЦІЯ_3 », решта персональних даних, наведених в цих документах, (як то ім`я, по батькові, дата і місце народження), в їх сукупності зумовлюють висновок про те, що в цих документах йдеться про одну?особу - ОСОБА_2 .
При цьому саме на підставі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 16 вересня 2024 року припинено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача з відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання з формальних підстав, а також визнає правильним обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права - зобов`яння ГУ ПФУ в Дніпропетровській області виплатити позивачу допомогу на поховання померлого ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за її заявою від 17 грудня 2024 року. 
Доводи апелянта зводяться до констатації факту відмінності дати народження померлого пенсіонера у поданих документах та спростовані наведеними вище висновками суду. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року в справі № 160/18985/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року в справі № 160/18985/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 13 січня 2026 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 13 січня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко