Справа №731/715/25 
Провадження №2-а/731/5/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді         Савенка А.І.,
за участю секретаря      Смаглюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Ляшенко Анною Вадимівною до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява, відповідно до вимог якої ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R266994 від 22 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22 грудня 2025 року винесено стосовно нього постанову № R266994, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме не прибуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначене в повістці, у результаті щодо нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, адже жодної судової повістки не отримував. Про існування порушення правила військового обліку дізнався установивши мобільний додаток Резерв +, в якому зазначена дата звернення до Нацполіції 11 березня 2025 року. З метою закриття справи позивач через електронний кабінет військовозобов`язаного у формі мобільного додатка Резерв+ подав заяву про визнання вини та розгляду справи без його участі. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яке полягає в тому, що станом на дату винесення постанови (22.12.2025), строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення сплинув, а відтак були відсутні будь-які правові підстави для складення оскаржуваної постанови.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року адміністративну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 20 січня 2026 року. Додатково зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати Варвинському районному суду Чернігівської області всі наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2025 року за ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 
05 січня 2026 року представник відповідача звернувся з відзивом на позовну заяву, разом з яким надав на виконання вищевказаної ухвали від 30 грудня 2025 року паперові копії електронних документів з ЄДРПВР, а саме справа з ЄДРПВР та постанова з ЄДРПВР за справою про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Представник відповідача обґрунтовує позицію викладену у відзиві тим, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, адже особа подала заяву про визнання вини від 22 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, а постанова винесена в електронній формі відповідає вимогам законодавства. Також зазначає, що витрати на правову допомогу є завищеними, через відсутність конкретної вартості. 
07 січня 2026 року представник позивача, через систему електронний суд надала відповідь на відзив, в якій зазначила що 06 січня 2026 року надійшла відповідь на адвокатський запит, яку остання просить долучити до матеріалів справи. Також вказує, що згідно даної відповіді було вчинено такі дії: 09.06.2025 до Варвинської селищної ради було направлено розпорядження №364, відповідно до якого позивач не прибув, причини своєї неявки не повідомив, про що було складено відповідний акт 19.06.2025 року, 14 грудня 2025 року повторно було надіслано розпорядження до Варвинської селищної ради №824, відповідно до якого ОСОБА_2 знову не прибув, однак як зазначає представник позивача жодних доказів належного оповіщення позивача представником відповідача не надано суду. А розпорядження керівника ТЦК та СП та акт про непроживання за адресою не є доказом належного оповіщення військовозов`язаного. Також зазначає, що постанова не містить опису об`єктивної сторони правопорушення та посилань на докази, що не відповідає вимогам норм чинного законодавства та вказує про відсутній склад та адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
12 січня 2026 року представник відповідача через систему електронний суд надіслав заперечення на відповідь на відзив в якому вказав, що з метою оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 до Варвинської селищної ради було направлено розпорядження №364 про оповіщення про явку 19.06.2025 року до відповідного відділу для уточнення даних та проходження медичного огляду, однак за результатами вжитих заходів щодо оповіщення було направлено від Варвинської селищної ради лист в якому повідомлялося, що ОСОБА_1 не відчиняє, про що було складено акт який долучено разом із повісткою №3776972 до вказаного листа. Разом з тим вказує що постанова в системі була винесена в електронній формі з урахуванням вимог чинного законодавства, та не слід ототожнювати формування та розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення в паперовому вигляді та формування, розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення в електронній формі із застосуванням ЄДРПВР.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення (а.с. 34). Причини неявки до суду не повідомляв.
Представник позивача Ляшенко А.В. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 явку свого представника в судове засідання 20 січня 2026 року не забезпечило, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки до суду не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Суд зважає, що за змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
З копії постанови №R266994 за справою про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (а.с. 11). Відповідно до оскаржуваної постанови військовозобов`язаний порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці чим порушив законодавство про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 22 грудня 2025 року дата надходження заяви в якій він зазначає, що не оспорює допущене порушення.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З метою обґрунтованості спірної постанови представником відповідача було надано такі докази:
-Е справа №F2257597 з ЄДРПВР, дата створення 15 серпня 2025 року (а.с. 45);
-Е постанова №R266994 від 22 грудня 2025 року з ЄДРПВР (а.с. 46);
-копію розпорядження №364, адресованого 09 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 до Варвинської селищної ради із вимогою щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних, у тому числі і ОСОБА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 та забезпечення прибуття для уточнення даних, та проходження медичного огляду на 19 червня 2025 року (а.с. 60);
-повістка №3776972 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Варва)для уточнення даних на 19 червня 2025 року (а.с. 61);
-копію повідомлення №02-25/1813, виданого 20 червня 2025 року Варвинською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області, яким доведено до відома начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про хід вручення повісток військовозобов`язаним, які знаходяться на території Варвинської СТГ згідно розпорядження № 364 від 09.06.2025, де в тому числі, під порядковим №6 значиться ОСОБА_1 , з приміткою «Не відчиняє» (а.с. 62);
-акт, складений 19 червня 2025 року комісією Варвинської селищної ради у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про те що 19 червня 2025 року з метою оповіщення призовника, військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибули до місця його проживання (роботи) за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити оповіщення не мали змоги, тому, що після ОСОБА_1 , двері не відчиняє (а.с. 63).
Суд зважає, що частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 210-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства про мобілізацію.
Так, у змісті оскаржуваної постанови ОСОБА_1 інкриміновано порушення положення ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», із якої вбачається, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Разом з тим у оскаржуваній позивачем постанові №R266994 від 22 грудня 2025 року неповно викладено суть адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, адже не зазначено коли йому надсилалась повістка, на яку дату, а також куди, коли та з якою метою викликався ОСОБА_1 згідно повістки, чи було йому вручено вказану повістку.
Суд звертає увагу, що в резолютивній частині постанови №R266924 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП від 22 грудня 2025 року відсутні відомості про визнання позивача ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, лише накладено штраф у розмірі 17 000 грн.
Згідно копії витягу, що був долучений позивачем до позовної заяви, із додатку Резерв +, зазначено що ОСОБА_1 надано відстрочку від мобілізації до 02 лютого 2026 року на підставі п.13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За таких обставин суд приходить до висновку, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, належним чином не доведена, а відсутність доказів повідомлення позивача про виклик унеможливлює висновок про його умисну неявку.
Також необхідно зазначити, що доводи представника відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що позивач визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки сам факт визнання особою своєї вини не може бути достатнім доказом правомірності прийнятого рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Крім того, суд звертає увагу на дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, вчинені в особливий період, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Із наданих матеріалів вбачається, що датою виявлення можливого правопорушення відповідачем визначено 11 березня 2025 року (звернення до Нацполіції з причини не прибуття за повісткою до ТЦК та СП), тоді як постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена 22 грудня 2025 року, тобто після спливу встановлених законом строків притягнення до адміністративної відповідальності, що відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
За змістом ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №357/10134/17 (провадження №К/9901/32368/18).
Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Суд погоджується з позицією позивача щодо порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення та відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутні належні докази, які б об`єктивно підтверджували факт порушення позивачем ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому постанова №R266994 від 22 грудня 2025 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ст.139 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 484,48 грн.
Витрати на правничу допомогу підтверджено: копією договору про надання правничої допомоги № 22/12/25 від 22 грудня 2025 року (а.с. 15, 16), копією Акту №1 до Договору № 22/12/25 від 22 грудня 2025 року де зазначена вартість послуг у розмірі 6 200 грн (а.с. 17), платіжні інструкції від 23 грудня 2025 року на суми 5 000 грн та 1 200 грн (а.с. 18, 19).
Враховуючи наведене, дослідивши зазначені документи в контексті норм ч.ч.4,5 ст. 134 КАС України, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити, і стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 200 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. 72, 77, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; юридична адреса: АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_6 № R266994 від 22 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 200 (шість тисяч двісті) гривень.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя          А.І. Савенко