ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/26/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2025 року (головуючий суддя Сацький Р.В.) 
в адміністративній справі №280/26/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 02.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у виданні за період з 12.09.2023 по травень 2024 включно та з жовтня 2024 по теперішній час бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини першого ешелону оборони з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 12 вересня 2023 по травень 2024 включно та з жовтня 2024 по теперішній час з розрахунку 30 000 грн;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 12.09.2023 по травень 2024 включно та з жовтня 2024 по теперішній час з розрахунку 50 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 50 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах на час перебування в посаді, що входить до штабу військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 12.09.2023 і по теперішній час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді діловода стройової частини відділення персоналу штабу. При цьому, з 12.09.2023 він виконував бойові (спеціальні) завдання у складі командування військової частини, що веде воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно. Наведене у розумінні абз. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 надавало йому право на отримання збільшеної до 50 000 грн додаткової винагороди за вказаний період пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. Однак, нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у вказаний період здійснювалось у розмірі 30 000,00 грн пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, замість 50 000,00 грн. На думку позивача, не здійснивши відповідну виплату, відповідач, допустив протиправну бездіяльність в частині нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у належному розмірі, що зумовило необхідність звернення до суду із вказаним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2025 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно з урахування посади у складі командування та штабу військової частини ешелону оборони з розрахунку 50 000 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно з розрахунку 50 000 грн на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що оскільки матеріали справи містять як бойові розпорядження так і результат їх виконання позивачем, відтак відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у виданні за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини НОМЕР_2 ешелону оборони з розрахунку 50 000 грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018. Дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно з урахування посади у складі командування та штабу військової частини ешелону оборони з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату, позивачу додаткової винагороди за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стосовно вимоги позову про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 50 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах на час перебування в посаді, що входить до штабу військової частини НОМЕР_1 , то суд відмовив у задоволенні у її задоволенні як передчасної. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що позивач, подаючи позов, не вимагав визнання недійсними чи скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати позивачеві додаткової винагороди. 
Також вказує про пропуск строку звернення до суду.
Також відповідач подав додаткові пояснення, в яких вказує, що ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, які включені у склад ОКП військової частини НОМЕР_1 , а тому не підпадає під категорію військовослужбовців, яким належить виплата додаткової винагороди у розмірі 50 000 гривень. Разом тим, надати копію зазначеного Наказу не представляється можливим у зв`язку із наявним грифом «дск», надати витяг зазначеного Наказу не представляється можливим у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 у списках осіб, визначених цим Наказом.
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, Позивач призваний по мобілізації до Збройних Сил України, з 12.09.2023 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.09.2023 № 255 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти, призначено на посаду діловодом стройової частини відділення персоналу штабу з 12.09.2023.
Факт та тривалість участі позивача у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань у період з 12.01.2024 підтверджується витягами з наказів в/ч НОМЕР_1 .
Позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду з розрахунку 50 000 грн згідно з наказами в/ч НОМЕР_1 : 
№ 419 (25.07.2024, за червень 2024), № 460 (23.08.2024, за липень 2024), № 478 (05.09.2024, за серпень 2024), № 535 (05.10.2024, за вересень 2024), виданими на підставі бойових розпоряджень та рапортів.
Позивач вважає, що у період 12.09.2023 по 31.05.2024 та з жовтня 2024 року по теперішній час йому має нараховуватись та виплачуватись додаткова винагорода у збільшеному розмірі, а саме до 50 000 грн пропорційно дням виконання бойових (спеціальних завдань) замість 30 000,00 грн.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Стосовно строку звернення до суду з позовом, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
При цьому суд зазначає, що ч. 5 ст. 122 КАС України не передбачає можливість збільшення строку звернення до суду в разі реалізації особою права досудового врегулювання спору.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Частиною 6 ст.121 КАС України встановлено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Колегія суддів зауважує, що позивачем у позові було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому вказав, що про порушення своїх прав дізнався 19.11.2024. Зазначив, що строк ним пропущений у зв`язку з тим, що проходить безперервну військову службу, у зв`язку з чим не було можливості дізнатись про порушення своїх прав та звернутись за їх захистом.
Розглянувши вказану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та поновив строк звернення до суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вказані в заяві позивачем підстави для поновлення строку є поважними.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про пропуск строку звернення до суду судом апеляційної інстанції не приймаються.
Стосовно вимог позову по суті спору, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу вимог статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до частини 1 ст. 1 Закону України" Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: 
посадовий оклад, оклад за військовим званням; 
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); 
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Постанова КМУ № 168).
Позивач у позові посилається на виконання протягом періоду 12.09.2023 по 31.05.2024 та з жовтня 2024 року по теперішній час бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.
Абзац третій пункту 1-1 Постанови КМУ № 168 передбачає, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (Порядок № 260, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, який застосовується з 01.02.2023, доповнено Порядок № 260 розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Згідно з пунктом 1 розділу XXXIV Порядку № 260 управління (штаб) угруповання військ (сил) - тимчасово утворений рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України орган військового управління, призначений для виконання функцій з управління військами (силами) в ході відсічі повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, у тому числі управління (штаб) оперативно-стратегічного, оперативного, оперативно-тактичного угруповання військ (сил), тактичної групи.
За змістом пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): 
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; 
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; 
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); 
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; 
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; 
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); 
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); 
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; 
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): 
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави; 
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України; 
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту; 
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; 
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій; 
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій; 
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу XXXIV Порядку № 260).
Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців (пункт 5 розділу XXXIV Порядку № 260).
Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України (абзац перший пункту 6 розділу XXXIV Порядку № 260).
Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць (абзац перший пункту 7 розділу XXXIV Порядку № 260).
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункту 8 розділу XXXIV Порядку № 260).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, виплачується додаткова винагорода згідно з Постановою №168 у розмірі до 50 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Проте, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів повинна бути підтверджена, зокрема, такими документами: 
бойовим наказом (бойовим розпорядженням); 
журналом бойових дій; рапортом командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Так, згідно матеріалів справи, судом встановлено, що військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 , зокрема позивачем, у період з вересня 2023 року виконувались бойові (спеціальні) завдання на території Оріхівської міської територіальної громади, Преображенської сільської територіальної громади, Малотокмачанської сільської територіальної громади, Таврійської територіальної сільської громади, що підтверджується відповідними рапортами та витягами з бойових розпоряджень, копії яких містяться в матеріалах справи.
Додатком 1 до вищезазначених наказів, бойовими розпорядженнями та рапортами підтверджено факт виконання позивачем бойових (спеціальних завдань) у складі органу управління військової частини, що веде воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) у зазначений період.
Матеріалами справи підтверджується факт виконання позивачем у період з вересня 2023 року бойових (спеціальних) завдань, за які останньому виплачено додаткову винагороду в розмірі до 30000,00 грн на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, що підтверджується матеріалам справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно з витягами з наказів в/ч НОМЕР_1 (№ 719 від 23.11.2023 - № 6482 від 05.12.2024), позивачу нараховується та виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн, пропорційно дням участі, що суперечить Постанові КМУ № 168 від 28.02.2022 та Наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 (зі змінами). 
При цьому, з рапортів начальника штабу-заступника командира в/ч НОМЕР_1 (вх. № 14298 від 16.07.2024 - вх. № 19889 від 10.10.2024) та відповідних наказів (№ 419 від 25.07.2024 - № 535 від 05.10.2024) вбачається, що позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 50 000 грн за виконання бойових (спеціальних) завдань, також пропорційно дням участі.
Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги що посада позивача (діловода стройової частини відділення персоналу штабу) відповідно до штату № 04/333 військової частини НОМЕР_1 , з урахуванням відзиву на позов, відноситься до командування військової частини НОМЕР_1 .
Водночас на посаду діловода відділення персоналу штабу позивача призначено лише з 12.09.2023.
Вищезазначене, у сукупності свідчить про виконання позивачем у спірний період, як особою яка відноситься до командування військової частини НОМЕР_1 , бойових (спеціальних) завдань у складі командування військової частини.
Відтак, узагальнюючи встановлені обставини та надану їм оцінку, суд приходить до висновку про наявність підстав для виплати позивачу збільшеної до 50 000,00 грн. додаткової винагороди у спірний період.
За наявності встановлених фактів виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у складі управління бригади в районі ведення бойових (воєнних) дій на лінії бойового зіткнення (в межах району та на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань бригадою чи підрозділом першого ешелону оборони або наступу) суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на отримання збільшеної до 50 000,00 грн додаткової винагороди у період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2025 (включно), оскільки позивач звернувся до суду 02.01.2025.
Зокрема, оскільки захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то обґрунтованими є позовні вимоги саме до січня 2025 року включно.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо критичної оцінки посилання відповідача на лист-роз`яснення Директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від № 290/13/2643 від 14.11.2023, як на підставу для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у зменшеному розмірі, оскільки листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а мають лише інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та за своєю суттю є службовою кореспонденцією.
Також, суд першої інстанції доцільно звернув увагу відповідача на те, що підстави для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди визначені Постановою № 168 та Порядком № 260, які є обов`язковими для виконання, в тому числі для відповідача.
Водночас оцінюючи обраний позивачем спосіб захисту його прав, суд зазначає, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду висловила та послідовно застосовує правову позицію, за змістом якої повноваження органів влади, є законодавчо визначеними, а суд діє згідно з презумпцією «Jura novit curia» («Суд знає закони»). Велика Палата Верховного Суду, зокрема зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (пункти 84, 86 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17), а також, що неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).
Вирішуючи кожний конкретний спір на підставі всіх установлених обставин, суд повинен установити, на захист якого права подано відповідний позов, чи порушене, не визнане або оспорюване таке право відповідачем (відповідачами), а також з`ясувати, чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права, та залежно від з`ясованого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відтак, оскільки відповідач нараховував позивачу у спірний період протиправно додаткову винагороду з розрахунку 30 000 (тридцять тисяч) грн на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, в той час, як мав нараховувати її з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період 12 вересня 2023 по травень 2024 включно та з жовтня 2024 по теперішній час з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
З приводу позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у виданні бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини першого ешелону оборони з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн суд зазначає таке.
По перше, матеріали справи містять витяги з бойових розпоряджень:
№719 (23.11.2023, за жовтень 2023, на підставі БР № 11033дск, № 11727дск та Рапорту № 18870); 
№ 762 (20.12.2023, за листопад 2023, на підставі БР № 12533дск, № 13029дск та Рапорту № 20931); 
№ 51 (23.01.2024, за грудень 2023, на підставі БР № 13580дск, № 14110дск та Рапорту № 416); 
№ 123 (22.02.2024, за січень 2024, на підставі БР № 14706дск, № 554дск та Рапорту № 2495); 
№ 187 (25.03.2024, за лютий 2024, на підставі БР № 1161дск, № 1837дск та Рапорту № 5659); 
№ 233 (20.04.2024, за березень 2024, на підставі БР № 2404дск, № 3047дск та Рапорту № 8057); 
№ 288 (20.05.2024, за квітень 2024, на підставі БР № 3677дск, № 4331дск та Рапорту № 10013); 
№ 313 (05.06.2024, за травень 2024, на підставі БР № 5031дск, № 5684дск та Рапорту № 11863); 
№ 598 (05.11.2024, за жовтень 2024, на підставі БР № 11613дск та Рапорту № 21747); 
№ 6482 (05.12.2024, за листопад 2024, на підставі БР № 13033дск та Рапорту вх.№ 24107) на виконання позивачем відповідних бойових завдань у спірний період.
По друге, бойове розпорядження (наказ, завдання) за своєю суттю є наказом начальника підпорядкованому з`єднанню, частині, підрозділові або окремому бійцеві, в якому сформульована мета бойових дій та строк, в який вона повинна бути досягнута.
Тобто, видання бойового розпорядження (наказу, завдання) передує виконанню військовослужбовцем відповідного бойового (спеціального) завдання.
В свою чергу, виплата додаткової винагороди пов`язується постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 з фактом виконання відповідних бойових (спеціальних) завдань, участю у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Підтвердженням фактичного виконання відповідних бойових (спеціальних) завдань, участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України є журнали бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виплата ж додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: 
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин прийнятих на підставі бойових наказів (розпоряджень); 
журналів бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналів ведення оперативної обстановки або бойових донесень або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 
рапорту (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виконання позивачем бойових розпоряджень у спірний період підтверджується рапортами начальника штабу-заступника командира в/ч НОМЕР_1 про участь військовослужбовців управління та штабу у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань та виплату додаткової винагороди за відповідний місяць, а саме:
№18870 від 08.11.2023 (за жовтень 2023), № 20931 від 08.12.2023 (за листопад 2023), № 416 від 07.01.2024 (за грудень 2023), вх. №2495 від 08.02.2024 (за січень 2024), вх. № 5659 від 07.03.2024 (за лютий 2024), вх.№ 8057 від 07.04.2024 (за березень 2024), вх. № 10013 від 08.05.2024 (за квітень 2024), вх. №11863 від 06.06.2024 (за травень 2024), вх. №21747 від 05.11.2024 (за жовтень 2024), вх. № 24107 від 05.12.2024 (за листопад 2024).
На підставі зазначених рапортів, відповідачем прийнято накази «Про виплату додаткової винагороди»: 
№ 719 від 23.11.2023 (за жовтень 2023), № 762 від 20.12.2023 (за листопад 2023), №51 від 23.01.2024 (за грудень 2023), № 123 від 22.02.2024 (за січень 2024), № 187 від 25.03.2024 (за лютий 2024), № 233 від 20.04.2024 (за березень 2024), № 288 від 20.05.2024 (за квітень 2024), № 313 від 05.06.2024 (за травень 2024), № 598 від 05.11.2024 (за жовтень 2024) та № 6482 від 05.12.2024 (за листопад 2024).
При цьому, жодним нормативним актом не передбачено зазначення у бойовому наказі (розпорядженні, завданні), журналах бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналах ведення оперативної обстановки або бойових донесеннях або постових відомостях (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 
рапортах (донесеннях) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань розміру грошового забезпечення (в тому числі додаткової винагороди), яка має бути виплачена кожному військовослужбовцю за результатом виконання таких дій (участі у заходах).
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Таким чином, з огляду на викладене, оскільки матеріали справи містять як бойові розпорядження так і результат їх виконання позивачем, на переконання суду, відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у виданні за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини першого ешелону оборони з розрахунку 50 000 грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.
Предмет спору у даній справі стосується саме виплати позивачу додаткової винагороди з урахування зайняття посади у складі командування та штабу військової частини першого ешелону оборони з розрахунку 50 000 грн.
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову шляхом:
визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно з урахування посади у складі командування та штабу військової частини ешелону оборони з розрахунку 50 000 грн. на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, та 
зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату, позивачу додаткової винагороди за період з червня 2023 по травень 2024 та з жовтня 2024 по грудень 2024 включно з розрахунку 50 000 грн на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум. Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснюється.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 28.11.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова