ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/40248/25                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Скрипка І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 листопада 2025 року                                                                                  м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:
Приватне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулося до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 14.05.2025 № 1021/Ж10/31-00-23-03-20; від 14.05.2025 № 1022/Ж10/31-00-07-04-01-25; від 14.05.2025 № 1023/Ж10/31-00-07-04-01-25; від 14.05.2025 № 1024/Ж10/31-00-07-04-01-25; від 14.05.2025 № 1025/Ж10/31-00-07-04-01-25; від 14.05.2025 № 1026/Ж10/31-00-07-04-01-25; від 14.05.2025 № 1027/Ж10/31-00-07-04-01-25 та від 14.05.2025 № 1028/Ж10/31-00-07-04-01-25.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позовну заяву було повернуто позивачеві без розгляду.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом Андрусяком В.П. не підтверджено належними та допустимими доказами його повноваження на представництво інтересів Позивача у Київському окружному адміністративному суду, оскільки ордер серії АІ № 1969677 не містить усіх реквізитів, передбачених Положенням, а саме - номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, що вказує на його дефектність.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог своєї скарги Апелянт вказує, що рішенням Ради адвокатів України №66 від 07.06.2025 року до Положення про ордерна надання правничої допомоги було внесено зміни, а саме у підпункт 12.5 слова «номер посвідченя адвоката України, ким та коли воно видано» було виключено.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви без розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 року та 24.11.2025 року було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено судовий розгляд справи.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, зазначаючи, що номер посвідчення адвоката України, відомості про те, коли і ким воно видане є обов`язковими реквізитами ордеру.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
За змістом абз. 2, 3 ч. 8 ст. 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Частиною сьомою статті 59 КАС України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)
Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
За змістом ч. 8 ст. 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Андрусяком Василем Павловичем, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" засобами поштового звёязку подано позовну заяву.
Представник позивача є адвокатом і на нього поширюється дія Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відтак представник позивача у процесі здійснення адвокатської діяльності має право звернення в суд у вищевказаній формі.
Так, на підтвердження повноважень діяти від імені Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" адвокатом додано ордер на надання правової допомоги серії АІ  №1969677 від 08.08.2025.
Водночас, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції покликається на те, що вказаний ордер не містить обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням, а саме: інформацію про номер посвідчення адвоката України, а також ким та коли воно видане, що вказує на його дефектність та виключає, в даному випадку, можливість посилання на ордер як на документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що, покликаючись на необхідність застосування положень рішення Ради адвокатів України №98 від 20 вересня 2019 року «Про затвердження роз`яснення щодо заповнення обов`язкових реквізитів ордеру на надання правової допомоги», судом першої інстанції не враховано зміни, внесені рішенням Ради адвокатів України № 66 від 07.06.2025.
Так, вищезазначеним рішенням, внесено зміни до Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого в новій редакції рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із змінами (далі - Положення про ордер на надання правничої допомоги), а саме у підпункті 12.5. слова «номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане» виключити.
Як вбачається із матеріалів справи, ордер адвоката Андрусяка Василя Павловича було сформовано 08.08.2025, тобто після набрання чинності рішенням № 66, а відтак застосування попередніх вимог до змісту ордера є безпідставним.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви поданої адвокатом Андрусяком Василем Павловичем, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль".
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі Valkova v. Bulgaria (заява № 48149/09; пункт 19) Суду доводиться з`ясовувати, чи було процедурне обмеження щодо доступу до суду, застосоване судом у національному остаточному рішенні, чітким, доступним та передбачуваним у значенні практики Суду, чи переслідувало воно законну мету та чи було пропорційним з цією метою (див. рішення у справі «Lupas and others v. Romania», Заяви № 1434/02, 35370/02 та 1385/03, пункт 67).
ЄСПЛ також у справі «Корня проти Республіки Молдова» (заява № 22735/07, п.п. 21-26; констатовано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції) зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним й може підлягати в деяких випадках обмеженням. Суд повинен переконатись у тому, що застосовані заходи не обмежують та не знижують можливості доступу до суду таким чином, що порушується сам зміст цього права. Більше того, обмеження буде неспівмірним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо не існує розумної співмірності між застосованими заходами і переслідуваною метою (рішення у справі «Уейт і Кеннеді проти Німеччини», заява № 26083/94, пункт 59). Право на доступ до суду буде порушеним, коли регулювання не переслідує більше мету правової безпеки і належного управління правосуддям, а являє собою бар`єр, який перешкоджає особі добитися розгляду по суті своєї справи компетентним судом (рішення у справі «Цалкізіс проти Греції», заява № 11801/04, пункт 44).
За встановлених обставин, враховуючи норми КАС України, а також практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково повернув позовну заяву позивачу, не взявши до уваги актуальну редакцію Положення про ордер на надання правничої допомоги, зміни до якого внесені рішенням Ради адвокатів України № 66 від 07.06.2025.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 320 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329КАС України, колегія суддів,             

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" - задовольнити.     
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.     
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                               А.Ю. Кучма