ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 лютого 2026 року	Справа №160/36531/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

23.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить:
Визнати протиправною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту зі усього майна, який накладений постановою б/н від 17.10.2001 Державної виконавчої служби Бабушкінського району щодо ОСОБА_2 .
Зобов`язати Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт зі всього майна, який накладений постановою б/н від 17.10.2001 Державної виконавчої служби Бабушкінського району щодо ОСОБА_2 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька — ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини позивач дізнався про наявність арешту на все майно померлого батька, накладеного ще 17.10.2001 Державною виконавчою службою Бабушкінського району м. Дніпропетровська. Позивач звернувся до відповідача із запитом про зняття арешту, проте листом від 18.12.2015 № 199047/28.25 відповідач повідомив, що за даними АСВП виконавче провадження не виявлено, а матеріали проваджень 2001 року знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Позивач вважає, що оскільки виконавче провадження не перебуває на виконанні, а арешт не знятий, відповідач допустив протиправну бездіяльність, що порушує його право на спадкування.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про відкриття провадження був повідомлений належним чином через систему «Електронний суд».
Ухвалою суду від 06.01.2026 було відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови ДВС Бабушкінського району від 17.10.2001 було зареєстровано обтяження (арешт) на все майно, що належить ОСОБА_2 (номер запису про обтяження: 3540246).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та довідки приватного нотаріуса Занька Е.П. № 39/2025 від 11.09.2025, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 .
У відповідь на звернення позивача відповідач листом від 18.12.2015 № 199047/28.25 зазначив, що інформація про виконавче провадження відсутня в базах даних АСВП, а паперові носії за 2001 рік знищено.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин та в чинній редакції) передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, а відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.
Аналізуючи встановлені обставини, суд виходить з того, що накладення арешту є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання конкретного судового рішення або рішення іншого органу.
Судом встановлено, що станом на час розгляду справи будь-які виконавчі провадження щодо ОСОБА_2 у відповідача відсутні (завершені), що підтверджується інформацією з АСВП. Те, що матеріали виконавчого провадження 2001 року не збереглися або були знищені за терміном зберігання, свідчить про остаточне припинення виконавчих дій.
Проте, в порушення вимог закону, державним виконавцем при завершенні (чи поверненні) виконавчого документа не було вирішено питання про зняття раніше накладеного арешту.
У постанові від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 Верховний Суд зазначив, що існування арешту на майно особи за відсутності відкритого виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння майном. Відсутність матеріалів виконавчого провадження через їх знищення не може бути перешкодою для зняття арешту, якщо підстави для його подальшого існування відпали.
З огляду на те, що відповідач є правонаступником ДВС Бабушкінського району, саме на нього покладено обов`язок усунути порушення прав позивача шляхом прийняття рішення про зняття арешту.
Тривале (понад 24 роки) перебування майна під арештом за відсутності фактичного виконавчого провадження порушує баланс між публічними інтересами та правом приватної власності.
Таким чином, бездіяльність відповідача щодо незняття арешту є протиправною, а позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо незняття арешту з усього майна, накладеного постановою Державної виконавчої служби Бабушкінського району від 17.10.2001 щодо ОСОБА_2 .
Зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з усього майна ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), накладений постановою Державної виконавчої служби Бабушкінського району від 17.10.2001 (номер запису про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 3540246).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко