Справа № 523/27756/25
Провадження №1-кп/523/1126/26
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
 
05.01.2026 року
Пересипський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025163490000527, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2025 відносно:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючий директором ТОВ «КЕЙНС», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що на початку жовтня 2025 року, більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області, за невстановлених слідством обставин, на прохання свого знайомого – невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погодився взяти участь у незаконному переправленні особи через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.
Надалі ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер таких дій, діяв у погодженні з невстановленою слідством особою з метою сприяння незаконному переправленню громадянина України чоловічої статі призовного віку через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.
Відповідно до досягнутої домовленості невстановлена досудовим розслідуванням особа повинна була підшукати громадянина України чоловічої статі, який не мав законних підстав для виїзду за межі України в умовах дії правового режиму воєнного стану, а ОСОБА_5 повинен був сприяти незаконному переправленню такої особи шляхом перевезення, надання порад і вказівок, а також створення умов для уникнення прикордонного та митного контролю під час незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.
Так, невстановлена досудовим розслідуванням особа підшукала громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в умовах дії воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, який у подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025, затвердженим Законом України від 15.07.2025 
№4524-ІХ, не мав законної можливості перетнути державний кордон України у встановленому законом порядку у зв`язку з дією обмежень, передбачених Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57.
У подальшому, з метою реалізації погоджених дій, спрямованих на незаконне переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, невстановлена досудовим розслідуванням особа 27.09.2025 повідомила ОСОБА_6 про необхідність у цей же день до 18:00 прибути до радіоринку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 3, та очікувати подальших вказівок.
Надалі, 27.09.2025 близько 18:00, невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомила ОСОБА_6 про необхідність прослідувати до м. Чорноморськ Одеської області, звідки останнього планувалося доставити до м. Ізмаїл Одеської області для подальших дій, пов`язаних з незаконним переправленням через державний кордон України.
Надалі, 02.10.2025, ОСОБА_5 , діючи відповідно до досягнутої домовленості, керуючи автомобілем марки «Toyota», модель «Tundra», державний номерний знак « НОМЕР_1 », прибув до м. Чорноморськ Одеської області, де зустрів ОСОБА_6 та розмістив останнього в якості пасажира у вказаному транспортному засобі.
Продовжуючи участь у погоджених діях, 02.10.2025 близько 18:42 години ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 направився у напрямку пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне».
У подальшому, на околиці населеного пункту Петродолинське Одеського району Одеської області, ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 інструкції щодо поведінки під час проходження прикордонного контролю, після чого відкрив багажне відділення автомобіля та вказав останньому сховатися у заздалегідь обладнаній схованці, створеній для прихованого проходження митного та прикордонного контролю.
Після цього ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Toyota», модель «Tundra», державний номерний знак « НОМЕР_1 », продовжив рух по автомобільній дорозі «Одеса – Рені» та проїхав пункт пропуску «Паланка - Маяки - Удобне», повідомивши прикордонному наряду, що в транспортному засобі перебуває один.
Надалі ОСОБА_5 визначив можливий напрямок та місце незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, а саме ділянку державного кордону України з Республікою Румунією в межах м. Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області.
У подальшому ОСОБА_5 сприяв незаконному переправленню ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом надання порад і вказівок щодо маршруту руху та способу незаконного перетинання державного кордону, а також забезпечив доставлення останнього до місця очікування подальших вказівок невстановленої слідством особи.
10.10.2025 ОСОБА_5 повторно зустрівся з ОСОБА_6 у м. Ізмаїл Одеської області та, керуючи автомобілем марки «Toyota», модель «Tundra», державний номерний знак « НОМЕР_1 », доставив його до гаражного приміщення автокооперативу №8 по вул. Європейській у м. Ізмаїл, яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 .
Перебуваючи у гаражному приміщенні автокооперативу №8 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Європейська, автокооператив №8, ОСОБА_6 на виконання вказівки, отриманої по телефону від невстановленої досудовим розслідуванням особи, передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 7 000 (сім тисяч) доларів США для подальшої передачі їх невстановленій досудовим розслідуванням особі.
Після цього ОСОБА_5 сприяв ОСОБА_6 у його незаконному переправленні через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску через річку Дунай до Республіки Румунії шляхом надання порад, вказівок та засобів у вигляді гідрокостюму для тривалого перебування у воді, а також надав інструктаж щодо порядку переправлення через річку Дунай, однак зазначені протиправні дії були викриті співробітниками оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_5 затримано.
Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 , свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що наприкінці вересня до нього звернувся знайомий, знаючи, що він має змогу перевезти його в сторону Ізмаїла, та просив перевезти його знайомого до Ізмаїлу, на що він погодився. Він забрав чоловіка на ім`я ОСОБА_7 у місті Чорноморськ. Біля Паланки він запропонував йому сісти в багажник. На транзитній ділянці він пройшов перевірку та проїхав до Ізмаїлу. Там він його висадив. Потім його попросили, щоб він надав тому чоловіку гідрокостюм. Він поїхав з ним до свого гаражу та туди приїхали співробітники правоохоронних органів. Гараж найманий, частина речей в ньому його, а гідрокостюми власниці, які потрібно було відвести на пляж. Грошові кошти ні за що він не отримував. Він думав, що робить добру справу. Обставини знайомства він не пам`ятає. До скоєного ставиться негативно. У вчиненому щиро розкаявся. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_5 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, речових доказів та ухвал про арешт майна, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.
Суд призначаючи покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.      
Як передбачено ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.  
При призначенні покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання заяви на перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Суд враховує, що юридична відповідальність особи, відповідно до ч.2 ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Крім того, санкцією ч. 2 ст. 332 КК України, окрім основного покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до семи років, передбачено додаткове безальтернативне покаранням - позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №404/2081/22 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю). При розгляді вказаної справи судом зазначено, що зміст ст. 55 КК не містить законодавчих заборон чи обмежень щодо призначення такого додаткового покарання в залежності від того, чи обіймав обвинувачений певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду необхідно виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали тощо.
Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.
При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
З урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання викривальних показів в ході досудового розслідування, надання заяви на перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутності тяжких наслідків вчинення злочину, з урахуванням особи винного, наявність постійного місця роботи та доходу в ТОВ «КЕЙНС», стійкі соціальні зв`язки (перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох малолітніх дітей), позицію сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч. 2 ст. 332 КК України за цей злочин, у виді штрафу, з позбавленням права займати посади, пов`язані з охороною державного кордону та діяльністю пов`язаною зі здійсненням перевезень.
При призначенні більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України), суд враховує наявність зв`язку між пом`якшуючими обставинами і метою та мотивами злочину, поведінкою обвинуваченого під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину.
Така позиція суду узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №591/2221/19 (провадження №51-4503км19) та постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №187/1548/15-к.
Щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації майна, відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Вилучений у обвинуваченого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Hasselblad» у корпусі кольору хакі, мобільний телефон марки «Sigma» у корпусі чорного кольору, 2 гідрокостюми, які  безпосереднього використовувались як засоби вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, котрі, враховуючи вимоги п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, підлягають спеціальній конфіскації.
Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся. 
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 100, 174, 349, 368, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання, з урахуванням ст.69 КК України, виді штрафу у розмірі 10 600 (десять тисяч шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 180 200 (сто вісімдесят тисячі двісті) гривень з позбавленням права займати посади, пов`язані з охороною державного кордону та діяльністю пов`язаною зі здійсненням перевезень строком на 2 (два) роки. 
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 102 952 грн., внесену 13.10.2025 року за ОСОБА_5 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області заставодавцем ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 13.10.2025 року по кримінальному провадженню №12025163490000527 від 15.08.2025 року перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України в національній валюті.
Речові докази, а саме вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Hasselblad» у корпусі кольору хакі, мобільний телефон марки «Sigma», 2 гідрокостюми,  - передати у дохід держави на підставі ст. 96-1 КК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15.10.2025р. на наступне майно: грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 21 шт.; грошові кошти номіналом 20 доларів США, у кількості 3 шт.; грошові кошти номіналом 100 євро, у кількості 4 шт.; грошові кошти номіналом 50 євро, у кількості 5 шт., грошові кошти номіналом 20 євро, у кількості 3 шт.; грошові кошти номіналом 10 євро, у кількості 4 шт. – вилучено до сейф-пакету НПУ №CRI 1200080; мобільний телефон марки «Sigma» у корпусі чорного кольору, Мобільний телефон марки «Sigma» у корпусі чорного кольору, автомобіль марки «Tоyota» модель «TUNDRA», сірого кольору, державний номерний знак реєстрації « НОМЕР_1 » – скасувати.
Речові докази, а саме: грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 21 шт.; грошові кошти номіналом 20 доларів США, у кількості 3 шт.; грошові кошти номіналом 100 євро, у кількості 4 шт.; грошові кошти номіналом 50 євро, у кількості 5 шт., грошові кошти номіналом 20 євро, у кількості 3 шт.; грошові кошти номіналом 10 євро, у кількості 4 шт. – вилучено до сейф-пакету НПУ №CRI 1200080; мобільний телефон марки «Sigma» у корпусі чорного кольору, Мобільний телефон марки «Sigma» у корпусі чорного кольору, автомобіль марки «Tоyota» модель «TUNDRA», сірого кольору, державний номерний знак реєстрації « НОМЕР_1 » – вважати повернутими під зберігальну розписку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15.10.2025р. на наступне майно: гідрокостюм чорного кольору, марки «Mares», у кількості 7 шт.; Штани до гідрокостюму, у кількості 1 шт.; Жилети до гідрокостюму, у кількості 4 шт. – вилучено до полімерного пакету чорного кольору, опечатано клейкою стрічкою з паперовою біркою, на якій нанесено пояснювальний текст та наявні підписи понятих; Взуття водонепроникне до гідрокостюму, у кількості 17 шт. – вилучено до полімерного пакету чорного кольору, опечатано клейкою стрічкою з паперовою біркою, на якій нанесено пояснювальний текст та наявні підписи понятих; Пояс для альпінізму, у кількості 1 шт.; Костюм для плавання, у кількості 1 шт.; Надувна подушка, у кількості 1 шт.; Водонепроникні сумки, у кількості 7 шт.; Шоломи до гідрокостюму, у кількості 5 шт.; Рукавиці, у кількості 5 пар; Рукавиці до гідрокостюму, у кількості 3 шт.; Наколінники, у кількості 1 пара; Окуляри для плавання, у кількості 3 шт.; Трубка для дихання під водою, у кількості 1 шт.; Помаранчеві чохли, у кількості 3 шт., з наявними в них гідрокостюмами; 1 коробка з наявним в ній гідрокостюмом марки «Navbow»; 1 коробка з наявним в ній гідрокостюмом марки «Navbow»; 1 коробка, з наявним в ній водним скутером жовтого кольору; 1 гідроскутер чорного кольору та пристрій для волочіння, - скасувати та вважати повернутим майно під зберігальну розписку ОСОБА_9 .
Речові докази: 
-Імітовані грошові кошти, номіналом 100 доларів США, у кількості 70 шт. – вилучено та поміщено до сейф-пакету НПУ №CRI 1200079, - зберігати в матеріалах кримінального провадження№ 12025163490000527;
-Стартовий пакет мобільного оператора «Lifesell», на номер НОМЕР_2 ; Стартовий пакет мобільного оператора «Kyivstar», на номер НОМЕР_3 ; Стартовий пакет мобільного оператора «Kyivstar», на номер НОМЕР_4 ; Стартовий пакет мобільного оператора «Vodafone», на номер НОМЕР_5 ; Стартовий пакет мобільного оператора «Vodafone», на номер НОМЕР_6 ; Стартовий пакет мобільного оператора «Lifesell», на номер НОМЕР_7 ; Аркуш паперу формату А4, з наявним надписом – вилучено до сейф-пакету НПУ №NPU 2071975, - знищити. 
Цивільний позов по справі не заявлявся. 
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя     ОСОБА_1