П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/17910/24 
                                                                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстернко Н.М. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
02 грудня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Ватаманюка Р.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Проспект-Транс" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА101020/2024/000068/1 від 25.06.2024 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 1010200/2024/007056. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь Приватного підприємства "Проспект-Транс" 4452,09 грн. витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Продавцем - "Konzept Group s.a.r.l. (Люксебмург) та Покупцем – Приватним підприємством "Проспект-Транс" 20.05.2024 року було укладено контракт № 2005.1 на поставку Покупцю Товару – гусеничного екскаватора марки HITACHI ZX 225, такого, що був у використанні, серійний номер (VIN) НОМЕР_1 , який Покупець зобов`язується прийняти та здійснити його оплату на умовах цього договору.
Найменування, характеристика товару, що поставляється за цим контрактом, детально визначається сторонами в рахунках-фактурах (інвойсах), що є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.2. контракту).
Згідно пункту 3.1. контракту поставка товару здійснюється на умовах DAP (м.Житомир Україна).
Згідно з базисом DAP (Delivered At Place – Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення.
За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.
Валюта контракту євро по курсу НБУ. Вартість Контракту становить 22000 євро (пункти 4.2, 4.3., 5.3. контракту).
Згідно пункту 5.2. контракту підставою проведення Покупцем оплати свого замовлення є виставлений Продавцем рахунок-фактура (інвойс).
Покупець здійснює оплату за товар на рахунок Продавця протягом 12 місяців (пункт 5.4. контракту).
За умовами пункту 13.1. контракту при його тлумаченні має силу ІНКОТЕРМС 2010 року.
Дія контракту – до 31.12.2024 року (п. 8.1. контракту).
Рахунком-проформою № 1501 від 20.05.2025 року, складеним на підставі контракту № 2005.1 від 20.05.2024 року, підтверджено вартість гусеничного екскаватора марки HITACHI ZX 225, 2009 року. вага – 21500 кг, HCMBFH00L00207912.
Також продавцем виставлено рахунок № 4233 від 23.05.2024 року на товар: гусеничний екскаватор марки HITACHI ZX 225, 2009 року, вага – 25700 кг, HCMBFH00L00207912. 
До матеріалів справи долучено роздруківку SWIFT-платежу на підтвердження банківського переказу в сумі 22000 євро від ПП "Проспект-Транс" на користь Konzept Group s.a.r.l. за екскаватор HITACHI ZX 225 згідно контракту №2005.1 та DD (в контексті даного спору - рахунку) від 20.05.2024 року.
З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2024 року між ФОП ОСОБА_1 (повіреним) та ПП "Проспект-Транс" (довірителем) було укладено договір-доручення  050923.1, відповідно до якого повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя представляти інтереси останнього в митних органах України та здійснювати декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів Довірителя, які підлягають митному оформленню, відповідно до чинного законодавства.
24.06.2024 року з метою митного оформлення товару декларантом від імені позивача подано митну декларацію № 25UA101020023274U6, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та за характеристиками, зазначеними у графі 31 митної декларації: екскаватор самохідний на гусеничному ходу з обертанням верхньої частини на 360 градусів; марка HITACHI; модель ZX225; заводський номер HCMBFH00L00207912; призначений для переміщення, штабелювання вантажів; у комплекті з екскаваторним ковшем; тип двигуна – дизель; двигун – 4НК1-429787; об`єм циліндрів двигуна – 5193см.3; був у використанні; не містить у своєму складі передавачі та приймачі; для цивільного використання; календарний рік випуску 2008. Виробник: HITACHI CONSTRUCTION MACHINERY (EUROPE) NV. 
Декларант визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). 
Ціна товару - 22000 євро (графа 42), обмінний курс євро до гривні 43,2347 (графа 23). В графі 12 зазначено загальну митну вартість 951163,40 грн.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи:
- рахунок-проформу № 1501 від 20.05.2024 року;
- рахунок-фактуру (інвойс) 4233 від 23.05.2024 року;
- автотранспортну накладну від 20.05.2024 року;
- зовнішньоекономічний договір - контракт № 2005.1 від 20.05.2024 року;
- договір-доручення на декларування товарів митним брокером №050923.1;
- квитанцію № D64D68F90441 від 27.05.2024 року;
- фото таблички з технічними характеристиками та він-кодом екскаватора.
Як вбачається з матеріалів справи, в порядку консультації митний орган надіслав декларанту електронне повідомлення, де вказано, що при проведенні контролю митної вартості товарів, заявленої до митного оформлення, встановлено, що надані для підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару. Зокрема, у рахунку-фактурі, зазначеному в гр.44 під кодом 0380 від 23.05.2024 року № 4233, не зазначено, які складові включено до ціни товару, через що відомості цього рахунку та рахунку-проформи № 1501 від 20.05.2024 року не можуть бути використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості товару. 
В зв`язку з цим, витребувано у декларанта додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову відповідно до ст. 25 МК України).
Учасниками справи не заперечується, що декларантом додатково надано експертний висновок від 25.06.2024 №В-1824. Інші документи не надавалися.
За результатами розгляду поданих декларантом документів 25.06.2024 року митницею було прийнято рішення №UА101020/2024/000068/1 про коригування митної вартості товарів.
Підставами для прийняття зазначеного рішення митний орган зазначив, зокрема:
- відсутність відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару. У наданих до митного оформлення документах, в тому числі рахунку-фактурі № 4233 від 23.05.2024 року не зазначено, які складові включено до ціни товару; 
- відомості про ціну продажу товару, викладені у рахунку-фактурі №4233 від 23.05.2024 року та рахунку-проформі № 1501 від 20.05.2024 року можуть бути використані під час перевірки числових значень у випадку перекладу українською мовою;
- експертний висновок №В-1824 від 25.06.2024 року не може бути підставою для визнання митної вартості, оскільки експертом розглядались лише документи, що подавались до митного оформлення, без аналізу ринкової вартості товару.
Посилаючись на відсутність підстав для застосування методу визначення митної вартості за основним методом, митний орган визначив митну вартість за резервним методом згідно інформації, яка міститься в АСМО "Інспектор" Держмитслужби, а саме: згідно раніше визнаних митним органом митних вартостей з урахуванням комерційних умов за МД від 30.01.2024 року № UA1205030/2024/1004: Екскаватор гусеничний з обертанням верхньої частини на 360 градусів, марки HITACHI; модель ZX225USRLC-3; заводський номер HCMBFJ00V00201371 з дизельним двигуном потужністю 122кВт, укомплектований двома ковшами. Торговельна марка HITACHI. Країна виробництва – Нідерладни – 28865 Євро за одиницю. 
Відтак, визначена відповідачем за другорядним методом митна вартість склала 28865 євро (графа 30 рішення).
Цієї ж дати, тобто 25.06.2024 року головним державним інспектором Житомирської митниці складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. 
Стаття 24 МК України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено частиною 4 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
У розумінні частини 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
За приписами частин 6, 7 статті 58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.
Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною 10 статті 58 МК України.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 8 статті 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частинами 4, 5 статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 розділу ІІІ цього Кодексу.
Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умов88 ами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому, частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному у зазначеній нормі.
За приписами частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За частиною 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Як встановлено частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналізуючи наведені в оскарженому рішенні митного органу підстави для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, суд зазначає таке.
Відповідачем, зокрема, вказано на відсутність у наданих документах, зокрема, у рахунку-фактурі від 23.05.2024 року № 4233, відомостей, що підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості товару.
Однак, такі твердження відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на належних доказах. Зазначений рахунок-фактура містить усі необхідні елементи комерційного документа, зокрема: інформацію про умови поставки – контракт №2005.1 від 20.05.2024 року; найменування товару з ідентифікуючими ознаками, визначеними умовами контракту; вартість товару – 22000 грошових одиниць, валюту – євро, як власне, погоджено умовами контракту; кількість одиниць продукції та загальну суму, що дає змогу ідентифікувати числове значення заявленої митної вартості відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, рахунок-фактура є первинним документом, що безпосередньо фіксує домовленості між продавцем і покупцем, у тому числі щодо ціни, і в сукупності з іншими поданими документами (договір, транспортні документи, підтвердження оплати тощо) дає повне уявлення про формування митної вартості. Таким чином, подані документи містять достатню кількість відомостей для підтвердження правильності визначення митної вартості.
Стосовно доводів митного органу, що відомості про ціну продажу товару, викладені у рахунку-фактурі №4233 від 23.05.2024 року та рахунку-проформі № 1501 від 20.05.2024 року, можуть бути використані під час перевірки числових значень у випадку перекладу українською мовою суд зазначає таке.
Відповідно до статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів або інша іноземна мова міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Вимагаючи від декларанта переклад проформи та рахунку-фактури, які містять дані продавця і покупця, а також як ідентифікаційні характеристики спірного екскаватора, так і числове значення ціни його продажу для експорту в Україну, відповідач разом з тим не обґрунтував, які саме дані, що містяться в зазначених документах, є незрозумілими для перевірки або підтвердження числових відомостей, зазначених у митній декларації №24UA101020023274U6.
Суд зауважує, що хоча копії наданих рахунку-фактури №4233 від 23.05.2024 року та рахунку-проформи № 1501 від 20.05.2024 року були надані без перекладу на державну мову, вони містять інформацію, яка підтверджує числове значення складових митної вартості товару, адреси сторін, інші відомості, які можливо ідентифікувати і без перекладу українською мовою.
В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.
При цьому, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Натомість, наявність у митного органу інформації про те, що ідентичний товар оформлено у митному відношенні за вищою митною вартістю, не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.
Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №815/6827/17, від 22.04.2019 року у справі № 815/6242/17, від 07.08.2018 року у справі №815/3400/17.
Відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення витребувані додаткові документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
Витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі екскаватора в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, не вступав.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо необхідності подання для підтвердження митної вартості додаткового документа - висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, відповідач не обґрунтував, яким чином висновок про вартісні характеристики товару надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновку про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Цей висновок підтверджується позицією Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 по справі № 815/329/17, де суд зазначив, що витребування митницею додаткових документів можливе тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів митниці щодо розбіжностей, наявності ознаки підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у наданих до митного оформлення документах. 
Суд наголошує, що вимога про надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, відповідно до частини 3 статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Надані ж декларантом документи не свідчать про недобросовісність у декларуванні митної вартості. Відповідачем, в свою чергу, не обґрунтовано, яким чином витребувані додаткові документи вплинуть на визначення митної вартості товару, враховуючи те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для її визначення.
У зв`язку із чим, суд вважає, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Подані позивачем при митному оформленні товару документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності визначення декларантом митної вартості. Натомість, відповідач не навів жодних аргументів та не надав доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору, в зв`язку з чим у митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості. 
Наведені відповідачем в межах судового розгляду з метою підтвердження правомірності оскарженого рішення аргументи стосовно того, що в автотранспортній накладній не вказаний вид транспорту, на якому доставлено товар в Україну; не надано митну декларацію країни відправлення; не були надані документи на оплату товару, судом не можуть братися до уваги під час оцінки його обґрунтованості, оскільки вони не були зазначені митним органом у самому рішенні, не доводилися до відома декларанта та не були предметом обговорення під час проведення консультацій.
До того ж, наведені аргументи не спростовують висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару. 
Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення слід задовольнити.
Усі інші аргументи відповідача вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Судом встановлено, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 1010200/2024/007056 вмотивована прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості № UА101020/2024/000068/1 від 25.06.2024 року, неправомірність якого знайшла підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Ватаманюк Р.В.