Справа №: 398/6911/25	

провадження №: 2/398/838/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"22" січня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", представник позивача адвокат АО "Апологет" Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 14 жовтня 2025 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16400 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 17.03.2020 року уклав з ТОВ "Авентус Україна" договір про надання споживчого кредиту № 2155442 на суму 5000 грн, який підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 16400 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованості за процентами - 11400 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження і призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року задоволене клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у АТ "Універсал Банк" (Монобанк) докази щодо такої інформації: чи належить банківська картка з номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; чи була успішною транзакція здійснена 17.03.2020 року на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 5000 грн; чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № НОМЕР_1 ; чи проводиться верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 .
Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві та окремому клопотанні просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. В клопотанні про підтримання позовних вимог позивача зазначено, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення "адресат відсутній". Відзиву, заяв та клопотань від відповідача не надійшло.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Укладення кредитного договору та видача коштів.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 17.03.2020 р. ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ "Авентус Україна" виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М335670.
17.03.2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2155442, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" надало відповідачу грошові кошти в сумі 5000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором. На підтвердження укладення договору позивачем надано копію Договору про надання споживчого кредиту № 2155442 від 17.03.2020 року, копію Додатка № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2155442 від 17.03.2020 року, копію довідки про ідентифікацію. Суд дослідив копії зазначених документів, що надані позивачем. Договір про надання споживчого кредиту № 2155442 від 17.03.2020 року, укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М335670. Також підписано і Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 2155442 від 17.03.2020 р. Відповідно до довідки про ідентифікацію, одноразовий ідентифікатор М335670 відправлений клієнту 17.03.2020 року о 23:50:07 на номер телефону НОМЕР_2 . Вказаний номер телефону зазначено як номер телефону ОСОБА_1 в реквізитах Договору про надання споживчого кредиту № 2155442 від 17.03.2020 року.
Договором встановлені такі умови кредитування:
сума кредиту - 5000 гривень,
- строк кредиту - 30 днів, тобто з 17.03.2020 до 16.04.2020, водночас, відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення,
- знижена процентна ставка - 1,81% на день від суми кредиту,
- стандартна процентна ставка - 1,90% (за стандартною ставкою) в день від суми кредиту.
Виконання кредитором обов`язку щодо надання кредитних коштів за Договором про надання споживчого кредиту № 2155442 від 17.03.2020 року підтверджується листом платіжної установи ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" № 5725 від 18.07.2025, згідно з яким повідомлено, що відповідно до договору № ВП-200417-1 від 20.04.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ "Авентус Україна" наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 17.03.2020 на суму 5000 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн, маска картки НОМЕР_3 , код авторизації CARDRC, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-6219371. Факт належності вказаної картки саме Відповідачу та успішне зарахування коштів на її рахунок офіційно підтверджено АТ «Універсал Банк» у наданому на виконання ухвали суду про витребування доказів інформаційному листі від 29.12.2025, у якому підтверджено видачу ОСОБА_1 зазначеної платіжної картки та зазначено, що платіж від 17.03.2020 р. в сумі 5000 грн був зарахований на рахунок, що емітований до зазначеної банківської картки, яка пройшла верифікацію згідно з регламентом банку.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ "Авентус Україна" за період з 17.03.2020 до 15.07.2020 відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 16400 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн, за процентами - 11400 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу з метою виконання обов`язку щодо погашення заборгованості за договором.

Перехід права вимоги.
07 грудня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" (Кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (Новий Кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № ККАУ- 07122020, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ "Авентус Україна", включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2155442 від 17.03.2020 р. Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору, актом приймання-передачі реєстру боржників від 07.12.2020 року та витягом з реєстру боржників, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги. Позивач здійснив оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжною інструкцією № 20365 від 07.12.2020 року АТ "Райффайзен банк Україна", копія якої надана позивачем та досліджена судом.

Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). 
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, зокрема з нарахуванням відсотків, та погодилася з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. 
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується зазначеними вище листом платіжної установи, а зарахування цих коштів на рахунок відповідача підтверджується інформаційним листом банку.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054, 625 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту, комісії та відсотків у встановлені строки не сплатив. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Загальна сума цієї заборгованості становить 16400 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованості за процентами - 11400 грн.
Нарахування процентів здійснено в межах строку кредитування, з урахуванням умов п.3.1 договору, та не суперечить нормам ЦК і ЗУ "Про споживче кредитування".
Враховуючи, що до позивача на підставі договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання.
За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 16400 грн.

Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, копію акту наданих послуг правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, копію детального опису наданих послуг, засвідчену копію ордера адвоката АО "Апологет" Усенка М.І., відповідно до яких позивачу зазначеним адвокатським об`єднанням надано послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 8000 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суд у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited" проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та співмірності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, позовна заява є типовою для адвоката, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. 
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 2155442 від 17.03.2020 року у розмірі 16400 (шістнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, код ЄДРПОУ 35234236,
відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя        В.В. Орловський