ЄУН: 336/12466/25
Провадження №: 2/336/1348/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 року   м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом.
В позовній заяві зазначено, що 09.12.2019 року Хара Н.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу був вчинений виконавчий напис № 29834 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь АТ «СЕНС БАНК» (до перейменування АТ «Альфа-Банк»), у загальній сумі 42 683,74 грн.
Посилаючись на ЗУ «Про Нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року № 1172, Позиції Верховного суду вважає, що виконавчий напис від 09.12.2019 року № 29834 такий, що не підлягає виконанню.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідач надав заперечення, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позову, а також вважає, що витрати на правничу допомогу є не співмірними з складністю справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 09.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 501118472 від 11.03.2019 укладеним між АТ «Альфа Банк» у загальному розмірі 42683,74 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 29834.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М., відкрито виконавче провадження ВП № 61241470 від 12.02.2020 року.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М., арештовані кошти боржника ВП № 61241470 від 12.02.2020 року.
Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.
Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №23.
Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».
Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №29834 від 09.12.2019 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )».
Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду.
В ході судового розгляду відповідачем подано відзив на позов, у якому він позов не визнав. 
Відповідач вважає, що заборгованість, набута ним за договором є безспірною.
Проте відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ним надано приватному нотаріусу усі документи, передбачені чинним законодавством, для видачі виконавчого напису, в тому числі документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача.
Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса не має характеру безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку, з огляду на що заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву суд, до уваги не бере.
На підставі наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2статті 137ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ (ч.4 ст.137 ЦПК України).
До позовної заяви позивача, зокрема долучив: договір про надання правової допомоги від 04.12.2025 року; акт здачі-прийняття наданих послуг до договору про надання правової допомоги на загальну суму 6500,00 грн.; платіжну інструкцію № 859042165 на загальну суму 6500,00 грн.
Вказані витрати є співмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 265, 273, 279, 352-354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити. 
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29834 від 09.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 42 683,74 грн. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 968,96 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 гривень. 
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:
Позивач – ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – Акціонерне товариство «Сенс Банк», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; ЄДРПОУ 23494714.
Третя особа – Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Велика Жаботинська, буд.47, прим.1; РНОКПП НОМЕР_2 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Є.С. Боєв

27.01.26