ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/13451/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/13451/25 за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2025 позивач, Головне управління ДПС в Полтавській області (надалі - ГУДПС), звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 ), в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 80 847,44 грн.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на обставини того, що відповідач має непогашений податковий борг, який виник внаслідок несплати сум узгоджених грошових зобов`язань з єдиного податку.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду Канигіної Т.С. від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 справу №440/13451/25 передано на розгляд судді Супруну Є.Б.
Ухвалою судді від 26.12.2025 адміністративну справу №440/13451/25 прийнято до провадження.
Відповідач, у строк встановлений ч. 1 ст. 261 КАС України, відзив на позов не надав. Направлена судом за зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцем проживання відповідача копія ухвали про відкриття провадження у справі не була вручена адресату з незалежних від суду причин.
За таких обставин відповідач вважається таким, що повідомлений про факт відкриття провадження у даній справі, але правом на подання відзиву на позов не скористався.
Розгляд справи, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 03.11.2022, про що до державного реєстру включено відповідний запис за №2009950000000003023 (а.с. 8), перебуває на обліку як платник податків і зборів у ГУДПС. Основним зареєстрованим видом економічної діяльності відповідача є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Порядок сплати податків і зборів встановлений Податковим кодексом України (надалі – ПК України).
Згідно з підпунктом 16.1.4 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пунктів 291.2 та 291.3 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Підпунктом 10.1.2 статті 10 ПК України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.
З аналізу пункту 291.4 статті 291 ПК України слідує, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на першу, другу, третю та четверту групи платників єдиного податку. 
Згідно з підпунктом 3 цього пункту до третьої групи належать фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
За змістом пункту 293.1 статті 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Відповідно до підпункту 1 пункту 292.1 статті 292 ПК України, доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.
Пунктом 293.2 статті 293 ПК України установлено, що відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.
Нарахування єдиного податку 3 групи здійснено відповідно до: 
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9308057762 від 20.02.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 4108,00 грн по терміну сплати 20.02.2023 (а.с. 13);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9027649200 від 17.02.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 3177,26 грн по терміну сплати 02.03.2023 (а.с. 14);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9056964540 від 22.03.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 2998,00 грн по терміну сплати 30.03.2023 (а.с. 15);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9068533986 від 04.04.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 254,00 грн по терміну сплати 01.05.2023 (а.с. 16);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9136275902 від 10.06.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 3791,58 гри по терміну сплати 10.06.2023 (а.с. 17);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9136275881 від 10.06.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 1322,00 грн по терміну сплати 30.06.2023 (а.с. 18);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9166485122 від 10.07.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 2040,00 грн по терміну сплати 31.07.2023 (а.с. 19);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9202538199 від 10.08.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 4070,31 грн по терміну сплати 30.08.2023 (а.с. 20);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9229385087 від 08.09.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 3055,86 грн по терміну сплати 02.10.2023 (а.с. 21);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9264887971 від 10.10.2023, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 388,00 грн по терміну сплати 30.10.2023 (а.с. 22);
- податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №9383040069 від 09.02.2024, якою визначено податкове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 55642,43 грн по терміну сплати 19.02.2024 (а.с. 23-24).
За змістом пунктів 295.3, 295.4 статті 295 ПК України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.
Всупереч наведеному відповідач власний обов`язок зі сплати єдиного податку у строк, визначений Податковим кодексом України, не виконав.
Наявність у відповідача податкового боргу на загальну суму 80 847,44 грн підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з інтегрованої картки платника податків з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 26-29).
У зв`язку з несплатою боргу у добровільному порядку у строк, встановлений законом, податковий орган звернувся з цим позовом до суду. 
Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного.
Згідно з підпунктом 14.1.175 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що ГУДПС сформовано податкову вимогу форми "Ф" №0002700-1306-1631 від 26.05.2023, яку направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, отримане відповідачем 08.06.2023 (а.с. 9).
Доказів оскарження цієї вимоги матеріали справи не містять.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно з пунктами 95.2 та 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. 
Таким чином, позов про стягнення коштів у сумі 80 847,44 грн за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб суд визнає обґрунтованим, у зв`язку з чим задовольняє його.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області у справі №440/13451/25 - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 80 847 (вісімдесят тисяч вісімсот сорок сім) грн 44 коп. на розрахунковий рахунок UA298999980314040699000016706, код бюджетної класифікації платежу - 18050400, отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Кременчук/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ): 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
Позивач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).
Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.  

Суддя	 	Є.Б. Супрун