Справа № 711/11010/25
Номер провадження 3/711/16/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Комплєктової Т.О., 
за участю: секретаря Тищенко А.А., 
захисника Рудницької А.В.,
розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 517211), про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН в матеріалах справи відсутній,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
19.11.2025 о 02 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чайковського, 72 в м. Черкаси, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного газоаналізатора «Drager», результат тесту 0,99 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Захисник особи, яка притягується до адмінвідповідальності, адвокат Рудницька А.В. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 не може з`явитися в судове засідання через те, що на даний час він походить військову службу в лавах ЗСУ за мобілізацією. Крім того зазначила, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає з огляду на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, вважає, що огляд працівниками поліції проведено з порушенням норм чинного законодавства. А саме працівники поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 запитали його чи не вживав він алкоголь та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та отримали згоду. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер 7510, результат 0,99 проміле. Після проведення огляду працівники поліції не спитали його про згоду з результатами огляду, не запропонували у разі його незгоди з результатом пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 не є обізнаним у процедурі проходження оглядів на стан алкогольного сп`яніння, тому вважає, що працівниками поліції не було в повній мірі та доступно роз`яснено порядок вищезазначеної процедури. Після проведення огляду працівники поліції відразу почали складати протокол. До протоколу працівниками поліції не було додано Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що є додатком № 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, що є обов`язковим документом. Крім того, ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що він є військовослужбовцем ЗСУ, однак працівник поліції не звернув уваги на цей факт, не попросив надати документи в підтвердження цього факту. У частині 2 ст. 266-1 КУпАП зазначено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан сп`яніння, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління ВСП у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини, тобто працівники поліції грубо порушили порядок і процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП), притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за цих обставин не можливо. Щодо повторності притягнення до відповідальності ОСОБА_1 зазначила, що 19.11.2025 о 01.55 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та складено стосовно нього протокол серії ЕПР 1 № 517195 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим Соснівським районним судом м. Черкаси розглядається адміністративна справа № 712/16015/25. О 02.10 год., тобто через 15 хвилин, його повторно зупиняють працівники поліції та знову складають протокол. При складанні протоколу о 01.55 год. працівник поліції повинен був відповідно до норм ст. 266 КУпАП відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та надати можливість керувати транспортним засобом особі, яку уповноважив на це ОСОБА_1 , що здійснено не було. Оскільки працівники поліції не забезпечили відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, отже не запобігли вчиненню ОСОБА_1 повторного правопорушення, тому вважає, що ОСОБА_1 не вчинив нове правопорушення, а лише продовжив вчиняти попереднє, у зв`язку з необізнаністю із процедурою передачі керування транспортним засобом. Також зазначила, що процедуру огляду розпочато з іншим працівником поліції, а в чеку до алкотестера зазначено прізвище поліцейського ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності та підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Отже, вважає, що чек до алкотестеру Драгер з результатом огляду 0,99 проміле є неналежним та недопустимим доказом, а тому не можу бути використаний як доказ у справі. Просила визнати процедуру огляду ОСОБА_1 такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме огляд та його результати недійсними та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, до початку судового засідання захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокатом Рудницькою А.В. подані клопотання про незастосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, як таке, що є єдино можливим для забезпечення балансу між відповідальністю особи та інтересам оборони держави, клопотання про долучення до матеріалів справи довідки з військової частини НОМЕР_2 НГУ № 8351 від 02.12.2025, яка підтверджує, що ОСОБА_1 з 14.04.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, клопотання про зупинення розгляду справи до звільнення ОСОБА_1 з військової служби. 
Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_3 суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Розглядаючи клопотання, заявлені захисником ОСОБА_3 , суд дійшов наступного висновку.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Клопотання захисника Рудницької А.В. про долучення до матеріалів справи довідки з військової частини НОМЕР_2 НГУ № 8351 від 02.12.2025, яка підтверджує, що ОСОБА_1 з 14.04.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації суд вважає за необхідне задовольнити та приєднати до матеріалів вказану довідку.
Відповідно до копії довідки начальника відділення кадрової роботи в/ч НОМЕР_2 Національної гвардії України № 8351 від 02.12.2025, солдат ОСОБА_1 дійсно з 14.04.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 2 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.
Суд звертає увагу, що ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
За таких обставин, оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження у окремій категорії справ, суддя вважає, що в даному випадку аналогія закону за ст. 335 КПК України, яка регулює зупинення судового провадження в кримінальному провадженні застосуванню не підлягає.
Відповідно до статті 6 ЄСПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суддя зауважує, що відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.
Згідно п.18 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» № 3161-IX від 28.06.2023, під час дії воєнного стану військовослужбовцям надаються відпустки кількістю до 40 календарних днів на рік.
Таким чином, ОСОБА_1 з 20 листопада 2025 року мав об`єктивну можливість та способи реалізації процесуальних прав для свого захисту, зокрема, шляхом письмового висловлення своєї позиції щодо подій, висвітлених в протоколі, або прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи взяти відпустку, передбачену законодавством, та особисто прибути в судове засідання та ознайомитися з матеріалами справи. Крім того, ОСОБА_1 скористався допомогою захисника, який в його інтересах може виконати доручення та подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі. Що власне і було реалізовано ним в ході розгляду даної справи.
Натомість, не передбачене діючим КУпАП зупинення провадження, не зупиняє перебігу строків, встановлених ст. 38 КУпАП, а тому у випадку невиправданого зупинення судом провадження може призвести до невиконання обов`язку суду розглянути справу у відведений річний строк, тим самим перешкодити реалізації права на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яке охоплює своєчасність судового розгляду перед широким суспільством.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до відповідальності, про зупинення провадження у справі слід відмовити та розглянути справу по суті.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. 
З рапорту поліцейського М.Орла встановлено, що 19.11.2025 о 02.20 год., виконуючи службові обов`язки у складі екіпажу АГАТ-102, був виявлений та зупинений автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в темну пору доби з вимкненим ближнім світлом фар. Також в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера Драгер, результат огляду позитивний 0,99 проміле, з результатом якого водій погодився. Після чого був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесена постанова серії ЕНА № 6180145 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, велася безперервна відеофіксація на нагрудні камери поліцейських №475972, 473273. 
Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується чеком «Drager-Alcotest 7510», прилад ARND-0014, тест № 216, результат якого складає 0,99 проміле.
З самого акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), був проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою «Alcotest 7510», результат якого позитивний – 0,99 проміле, з результатом якого водій погодився. 
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.11.2025 о 02.32 год. направляється до закладу охорони здоров`я КНП «ЧОНД» з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. 
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що 19.11.2025 працівники поліції виявили та зупинили автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, у якого виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager», на що ОСОБА_1 погодився, результат тесту показав стан сп`яніння – 0,99 проміле. 
Крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9, та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Щодо доводів захисника про те, що огляд на стан сп`яніння повинен був проведений ОСОБА_1 уповноваженою особою ВСП ЗСУ, оскільки він являється військовослужбовцем, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Тобто, хоча ОСОБА_1 під час зупинки та встановлення його особи працівникам поліції повідомив, що він військовослужбовець, але не надав доказів того, що саме зараз він виконує обов`язки військової служби, тому суд вважає, що працівниками полії правомірно був проведений огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння. 
Щодо доводів захисника про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, пройти огляд у медичному закладі, суд зазначає, що порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, в якій чітко зазначено, що у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» водію працівник поліції повинен запропонувати пройти огляд у найближчому медичному закладі. Оскільки ОСОБА_1 з результатом огляду на місці зупинки погодився, тому працівники поліції не повинні були пропонувати проходження огляду у медичному закладі. 
Крім того, щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не вчиняв нового правопорушення, а продовжив вчиняти попереднє, у зв`язку з тим, що не був відсторонений від керування транспортним засобом, суд зазначає, що відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Доводи засника про те, що процедуру огляду розпочато з іншим працівником поліції, а в чеку до алкотестера зазначено прізвище поліцейського ОСОБА_2 , та в чеку різниться час проведення процедури на 4 секунди в порівнянні з відео, критично оцінюються судом. Суд не може погодитися з тим, що ці обставини суттєво впливають на судовий розгляд та є  безумовними підставами для закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАп. 
Що стосується клопотання захисника Рудницької А.В. про не застосування додаткового стягнення стосовно ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією зазначеної статті КУпАП, є основним стягненням, а не додатковим.
У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть виконання ним обов`язків військової служби із забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
Накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності, а зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і вина його в цьому доведена, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.
При цьому, суддя враховує, що згідно облікових даних Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протягом календарного року, не притягувався.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи той факт, що правопорушник ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1,ч. 1 ст. 130, 280,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:	  	Т.  О.  Комплєктова