ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5458/25
30 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішень, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника звернувся до суду з позовом до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" від 13.07.2025 №ЦО-18383, яким ОСОБА_1 скасовано 2 групу інвалідності;
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.08.2025 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій з 12.12.2024 по 31.08.2025 в сумі 121 459,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу внаслідок травмування у 2022 році при безпосередній участі у бойових діях 22.05.2023 було встановлена 3 група інвалідності, пов`язана з захистом Батьківщини, а при черговому переогляді 15.07.2024 встановлена 2 група інвалідності, яка пов`язана з захистом Батьківщини, з датою чергового переогляду 15.07.2026.
04.09.2025 позивачем отримано лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про переплату пенсії у розмірі 121 459,96 грн, яка виникла через те, що Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану здоров`я було встановлено відсутність інвалідності у ОСОБА_1 з 12.12.2024 відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО-18393 від 13.07.2025. Позивач зазначає, що про існування такого рішення не знав та на його адресу таке не надсилалося.
Позивач вважає дії з боку Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» щодо скасування інвалідності неприйнятними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, бо було порушено процедуру прийняття рішення, відсутня будь-яка підстава для проведення перевірки такого рішення, про прийняте рішення позивача не повідомлено. 
Відповідно вважає, що відсутні підстави для прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення від 27.08.2025 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій з 12.12.2024 по 31.08.2025.
Ухвалою суду від 08.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Одночасно цією ухвалою зобов`язано Державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” у строк для подання відзиву на позов надати суду усі матеріали, що стосуються предмета позову, в тому числі копію рішення від 13.07.2025 №ЦО-18383, яким ОСОБА_1 скасовано 2 групу інвалідності, та усі наявні документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а також надати письмові пояснення з зазначенням підстав прийняття оскаржуваного рішення.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 08.10.2025 відповідач Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” отримав через електронний кабінет 08.10.2025. Цей відповідач відзив на позов у строк, встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі), не подав, а також документи, витребувані судом.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у строк, встановлений судом, надійшов відзив на позовну заяву. Цей відповідач проти позову заперечує та зазначає, що з огляду на прийняте рішення Державною установою “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” про скасування групи інвалідності відсутні підстави для нарахування пенсії позивачу, а виплачена підлягає поверненню. Головне управління має право на стягнення суми переплати пенсії, виплаченої надміру.
Ухвалою суду від 05.01.2026 повторно витребувано у Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” усі матеріали, що стосуються предмета позову, в тому числі читабельну та якісну копію рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" від 13.07.2025 №ЦО-18383, яким ОСОБА_1 скасовано 2 групу інвалідності, усі наявні документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а також зобов`язано надати письмові пояснення з зазначенням підстав прийняття оскаржуваного рішення з посиланням на правову (вказати норму нормативно-правового акта) і фактичну підставу та пояснення стосовно прийнятого рішення про скасування інвалідності позивачу з урахуванням мотивів позову.
Одночасно цією ж ухвалою суду у зв`язку з ненаданням документів відповідачем та необхідністю їх повторного витребування продовжено строк розгляду справи до шістдесяти днів.
13.01.2026 до суду надійшли документи від Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, 16.01.2026 відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 16.01.2026 задоволено клопотання відповідача та продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 16.01.2026.
У відзиві на позов відповідач проти позову заперечує. Вказує, що до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” надійшов лист заступника Міністерства охорони здоров`я України Ігоря Копач, якими було доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання процесуальних та інших документів Державного бюро розслідування (далі - ДБР) здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб, а у разі необхідності провести переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення. Від Державного бюро розслідування надійшов лист за вих. № 3187/-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 з додатком постановою слідчого ДБР від 31.01.2025 по кримінальному провадженню № 62024000000000923 для її виконання Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» щодо ОСОБА_1 , який вказаний у постанові слідчого ДБР за порядковим № 2624.
Відповідач мав обов`язок виконати чинне рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі – РНБОУ) від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (яким вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора України, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів), постанову слідчого ДБР від 31.01.2025 у кримінальному провадженні № 62024000000000923 (з урахуванням нерозголошення відомостей досудового розслідування, а саме відповідачу було заборонено розголошувати відомості досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні про що письмово був попереджений) та перевірити обгрунтованність рішення МСЕК №15 від 12.12.2024 щодо ОСОБА_1 за його поданими документами у 2024 році.
Відповідач вважає, що рішення про скасування інвалідності ОСОБА_1 Центром оцінювання функціонального стану особи прийняте ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» у порядку та спосіб, що визначені положеннями чинного законодавства України.
Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до відомостей виписки з акту огляду медико-соціальною комісією до довідки серії 12 ААГ № 92989 від 22.05.2023 встановлена 3 група інвалідності, пов`язана з захистом Батьківщини, з черговим переоглядом 22.05.2024.
При проходженні переогляду 15.07.2024 позивачу було встановлено 2 групу інвалідності, яка пов`язана з захистом Батьківщини, з датою чергового переогляду 15.07.2026 року, що підтверджується випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ №974791.
04.09.2025 позивачем отримано лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про наявність переплати пенсії в сумі 121 459,96 грн, яка виникла за період з 12.12.2024 по 31.08.2025. Причиною переплати вказано скасування групи інвалідності з 12.12.2024 Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центром оцінювання функціонального стану здоров`я відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО-18393 від 13.07.2025.
У рішенні експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО-18393 від 13.07.2025 причиною скасування інвалідності вказано наступне: "Розглянувши надану документацію, ЕК дійшла висновку, що паталогія нервової системи обмежує життєдіяльність хворого в нерізкому ступені, тому підстав для встановлення однієї з груп інвалідності з 12.12.2024 немає».
З цим рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також з рішенням про повернення переплати пенсії позивач не погоджується, через що звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі - Закон № 875-ХІІ).
На підставі частини першої статті 2 Закону № 875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до статті 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За змістом частини другої статті 6 Закону №875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №2961-IV).
За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини першої статті 1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.
Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 "Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", уведеним в дію Указом Президента України від 12.09.2023 № 576/2023, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк – перевірку робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (із змінами); у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень – ініціювання їх перегляду у встановленому порядку та інформування за наявності підстав відповідних правоохоронних органів.
Далі рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 "Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів" (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024), що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом "б" пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 визначено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанови від 25.10.2024 № 1207 та 08.11.2024 № 1276, якими було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи".
Законом України від 19.12.2024 № 4170-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Закон № 4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Згідно з абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Закону № 4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім зазначених пунктів).
Відповідно до абзаци 1-6 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-IX установити, що: особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31.12.2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України "Про військовий обов`язок та військову службу" та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності).
На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.
З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Отже, з наведеного правового врегулювання вбачається, що особам, яким встановлено інвалідність органами МСЕК, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України на встановлений строк інвалідності та рішення прийняті МСЕК є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), а особи, яким інвалідність встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням.
15.11.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (у редакції на дату прийняття оскаржуваного рішення), якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (Положення); Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Порядок); критерії встановлення інвалідності.
У пункті 3 даної постанови Кабінету Міністрів України, серед іншого, перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (абзац 7). Документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України “Про військовий обов`язок та військову службу” та “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами (абзац 8). Особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування за власним бажанням (за зверненням опікуна у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності) або за рішенням суду (абзац 10).
Згідно з пунктом 10 Порядку № 1338 рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Оскільки рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення позивачу 2 групи інвалідності було прийняте до вступу в дію постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", то перевірка обґрунтованості вказаного рішення МСЕК повинна проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
За змістом підпункту 2 пункту 8 Положення Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Згідно з пунктом 51 Порядку Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, зокрема на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
Відповідно до частини 7 стаття 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що в досліджуваних правовідносинах Центр оцінювання функціонального стану особи наділено повноваженнями на проведення перевірки: 1) обґрунтованості рішень, 2) повторного оцінювання особи.
У разі «перевірки обґрунтованості рішення» проведення повторного оцінювання, виклику та медичного огляду особи законодавцем не передбачено.
За приписами пункту 8 Положення, проведення повторного оцінювання, виклик та медичний огляд особи здійснюються лише в разі прийняття рішення про необхідність проведення «повторного оцінювання особи».
У досліджуваних правовідносинах Центром оцінювання функціонального стану особи проведено перевірку саме обґрунтованості рішення, а не оцінювання особи.
За змістом пункту 51 Порядку перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, проводиться на виконання постанови слідчого, яка у свою чергу є обов`язковою для виконання юридичними особами.
За фактичними обставинами справи, рішення про необхідність проведення повторного оцінювання ОСОБА_1 не приймалось, а здійснювалась перевірка обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією, а тому є безпідставними доводи позивача в досліджуваній частині правовідносин.
При цьому підставою для проведення перевірки обґрунтованості такого рішення була постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 по кримінальному провадженню № 62024000000000923, якою для проведення такої перевірки обгрунтованості рішень прийнятих МСЕК щодо встановлення груп інвалідності працівникам державних органів залучено спеціалістів Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ», а перевірці обгрунтованості прийняття підлягало, серед інших, рішення МСЕК щодо ОСОБА_1 , який вказаний у постанові слідчого ДБР за порядковим № 2624. Постанова ДБР від 31.01.2025 направлена відповідачу листом за вих. № 3187/-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025.
Отже, твердження позивача про те, що оскаржуване рішення прийняте за відсутності правових підстав є необгрунтованим, бо таке прийнято з дотриманням приписів Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відсутність в оскаржуваному рішенні вказівки на підставу його прийняття, при наданні відповідачем суду належних і допустимих доказів, зазначених вище, щодо наявності підстав для проведення перевірки обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією щодо ОСОБА_1 , не є достатньою підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним.
Таке недотримання порядку заповнення встановленої форми рішення (без зазначення підстави) у даному випадку не впливає на правомірність вирішення справи по суті. Верховний Суд неодноразово наголошував, що порушення форми рішення процедури (процесуальних норм) не завжди свідчить про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень, якщо це порушення не вплинуло на правильність вирішення певного питання по суті.
Так, у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.
Відповідно до оскаржуваного рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи від 13.07.2025 за № ЦО-18383 за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК №15 від 12.12.2024, яка проводилася за документами, які знаходилися в медичній справі ОСОБА_1 : «Розглянувши надану документацію, ЕК дійшла висновку, що патологія нервової системи обмежує життєдіяльність хворого в нерізкому ступені, тому підстав для встановлення однієї з груп інвалідності немає з 12.12.24».
Результати перевірки медико-експертної справи оформлені у вигляді протоколу розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 13.07.2025 за № ЦО-18383, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 13.07.2025 за № ЦО-18383. 
Верховний Суд у постановах від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.12.2018 у справі №819/3211/15, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19 висловив правову позицію, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. При цьому, в постанові від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від вищевикладених правових висновків.
Отож, суд вправі перевірити законність висновку експертної команди лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка встановлена відповідним Порядком проведення оцінювання. Суд позбавлений можливості оцінювати підставність прийняття певного висновку, так як суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку експертної команди виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.
Тобто, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
У спірному випадку відповідачем належними та допустимими доказами доведена правомірність та обґрунтованість оспорюваного позивачем рішення та дотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення.
За таких умов та обставин відсутні підстави для задоволення іншої позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.08.2025 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій з 12.12.2024 по 31.08.2025 в сумі 121 459,96 грн.
Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” (провулок Макаревського Феодосія, 1-А, місто Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 03191673), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, код ЄДРПОУ 14035769) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 30 січня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.