ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5698/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Батрак І.В.) в адміністративній справі №280/5698/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:
02.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.04.2025 №083850025276 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років позивачу відповідно до ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”;
зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за вислугу років позивачу відповідно до п. “а” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 та із зарахуванням до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023, шляхом визначення розміру спеціального стажу (вислуги років) на посадах льотного складу авіації відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, у розмірі 25 років 11 місяців, починаючи з 12.04.2025.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що спеціальний стаж (вислуга років) позивача складає 25 років 11 місяців. Зазначеної вислуги років достатньо для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (у редакції до внесення змін Законами України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 №213-VIII, “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 №911-VIII). Таким чином рішення пенсійного органу про призначення пенсії є протиправним та необґрунтованим. Також звернув увагу, що не відноситься до категорії осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “в” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (інженерно-технічний склад). Зазначає, що працював на посадах інженерно-технічного складу авіації (а саме: на посаді авіатехніка з планеру та двигунам четвертого та п`ятого розряду в Авіакомпанії ВАТ “Мотор Січ”) лише в період з 14.07.2003 по 15.01.2007, що не дає йому права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “в” ст.54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Натомість, в період з 16.01.2007 по 23.04.2021 та в період з 28.04.2021 по 18.04.2023 позивач працював на посадах льотного складу авіації (на посаді бортового інженера повітряного судна) та має вислугу років на зазначених посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року позов задоволений частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.04.2025 №083850025276 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів його роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023 згідно з довідками авіакомпанії АТ “Мотор Січ” від 31.03.2025 № 871 та ТОВ “ВУЛКАН ЕЙР” від 19.03.2025 № 96/25 про наліт годин, у зв`язку із чим призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років працівникам льотного складу відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на підставі заяви від 12.04.2025. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Відповідачем - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача про суті заявленим вимогам позивача. Так згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 18 днів. Стаж за вислугу років на посаді авіатехнік, бортовий інженер станом на 11.10.2017 не підтверджений в установленому порядку. Вказує, що до страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно з наданих позивачем документів, не враховано усі періоди роботи до стажу за вислугу років відповідно до п. “в” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” згідно з довідкою від 14.02.2025 №АК-423, оскільки довідка не відповідає вимогам Постанови КМУ від 21.07.1992 № 418 (зі змінами), а саме відсутня інформація про безпосередню зайнятість повний робочий день на посадах авіатехніка, бортового інженера. Зазначає, на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України відомості про зайнятість у якості інженера бортового інженерно-технічного складу, який здійснює дослідні польоти, а також польоти при здачі, прийманні апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, які користуються правом на призначення пенсії за вислугу років не надавались. Враховуючи вищезазначене, ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 21.04.2025 №083850025276 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. “в” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у зв`язку з відсутністю пенсійного віку - 55 років, страхового стажу – 25 років та спеціального стажу – 20 років станом на 11.10.2017. 
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив доводи на спростування позиції скаржника щодо його стажу як працівника льотного складу цивільної авіації. Так позивач зазначає, що з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) від 01.04.2025 року, у відомостях за звітний період з 2003 року по 2023 рік зазначено, що період роботи позивача з 14.07.2003 року по 15.01.2007 року включено до Відомості щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ054В1; період роботи Позивача з 16.01.2007 року по 23.04.2021 року та з 28.04.2021 року по 18.04.2023 року включено до Відомості щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ054А1. Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток № 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435), код підстави ЗПЗ054В1 означає інженерно – технічний склад - за Переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, Код підстави ЗПЗ054А1 означає працівники льотного складу.
Інші учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 12.04.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ст.54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Донецькій області.
Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.04.2025 №083850025276 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю пенсійного віку - 55 років, страхового стажу – 25 років та спеціального стажу – 20 років станом на 11.10.2017. Зі змісту оскарженого рішення вбачається, що вік за вік заявника – 44 роки. Страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 18 днів. Стаж за вислугу років на посаді авіатехнік, бортовий інженер станом на 11.10.2017 не підтверджений в установленому порядку. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно з наданих позивачем документів. Не враховано усі періоди роботи до стажу за вислугу років відповідно до пункту “в” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” згідно з довідкою від 14.02.2025 №АК-423, оскільки довідка не відповідає вимогам Постанови КМУ від 21.07.1992 № 418 (зі змінами), а саме відсутня інформація про безпосередню зайнятість повний робочий день на посадах авіатехніка, бортового інженера.
Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.04.2025 №083850025276 про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що з наданої позивачем трудової книжки та довідок про наліт годин, льотних книг, підтверджується необхідна вислуга років для призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, а отже скасував оскаржене рішення пенсійного органу та зобов`язав здійснити зарахування до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів його роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023 згідно з довідками авіакомпанії АТ “Мотор Січ” від 31.03.2025 № 871 та ТОВ “ВУЛКАН ЕЙР” від 19.03.2025 № 96/25 про наліт годин, у зв`язку із чим призначити пенсію за вислугу років працівникам льотного складу відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на підставі заяви від 12.04.2025. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спір полягає у наявності у позивача спецстажу як працівника льотного складу цивільної авіації, що б надавало права на призначення пенсії відповідно до пункту “а” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу.
Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:
а) працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах, зокрема: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу, зокрема: 1976 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку, зокрема: 50 років - які народилися з 1 січня 1976 року.
Положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VІІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019.
Положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п.2 рішення Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019).
Відповідно до положень пункту «а» статті 54 Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911 право на пенсію за вислугу років мали такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:
а) працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, враховуючи рішення Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019, пункт «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України від 02.03.2015 №213-VІІІ та від 24.12.2015 №911-VІІІ.
Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (далі - Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу, у редакції, чинній до внесення до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» змін Законом № 213 та Законом № 911).
Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються:
а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами «б»- «г» цього пункту ) - за один місяць вислуги;
б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування
(санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери і інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних
повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу авіації, - за один місяць вислуги;
в) один рік роботи у складі льотного екіпажу повітряного судна в аварійно-рятувальних (розшуково-рятувальних) підрозділах - за півтора року вислуги;
г) один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України - за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги;
д) один рік роботи на посадах, передбачених у пункті 4 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - за півтора року вислуги за умови виконання річної норми стрибків з поршневих літаків, вертольотів, дирижаблів та аеростатів, спусків (піднімань) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, які перебувають у режимі висіння не менше 10 метрів, а при виконанні річної норми стрибків із реактивних літаків і вертольотів - за два роки вислуги.
При невиконанні умов, які дають право на пільгове обчислення строків вислуги років відповідно до підпунктів «а»-«д», один рік роботи рахується за один рік вислуги.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу обчислення строків вислуги відповідно до пунктів «а» і «б» пункту 1 провадиться шляхом ділення фактичного нальоту годин за весь час роботи на посадах льотного складу відповідно на 20 і 12. Вислуга у річному обчисленні визначається шляхом ділення числа повних місяців вислуги на 12.
Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу до вислуги років працівникам льотного складу зараховується час навчання у вищих навчальних закладах авіації, якщо цьому
передувала робота на льотних посадах, - за фактичною тривалістю; в усіх інших випадках - за фактичним нальотом годин.
Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (далі - Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, у редакції, чинній до внесення до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» змін Законом № 213 та Законом № 911) пенсії за вислугу років відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і цього Порядку призначаються працівникам льотно-випробного складу безпосередньо зайнятим у льотних випробуваннях (дослідженнях) дослідної та серійної авіаційної, аерокосмічної, повітроплавальної і парашутно-десантної техніки, незалежно від відомчої належності підприємства, організації, де вони працюють.
Пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу встановлюються незалежно від віку при вислузі на посадах, які дають право на таку пенсію у чоловіків не менше 25 років, у жінок не менше 20 років.
До Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 віднесені:
1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів.
2. Льотно-інструкторський склад.
3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори і інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується записами у трудовій книжці позивача, а також наданих довідок, ОСОБА_1 в період з 16.01.2007 по 23.04.2021 перебував на посаді інженера бортового літака Як-40 авіакомпанії; в період з 28.04.2021 по 18.04.2023 перебував на посаді бортового інженера повітряного судна Ан-26 льотного департаменту в ТОВ “ВУЛКАН ЕЙР”. Також позивачем були подані пенсійному органу і суду довідку про наліт годин ТОВ «ВУЛКАН ЕЙР» від 19.03.2025 року № 96/25; льотну книжкою бортінженера ОСОБА_1 . Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача, період його роботи з 16.01.2007 року по 23.04.2021 року та з 28.04.2021 року по 18.04.2023 року включено до відомостей щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу за кодом ЗПЗ054А1.
Таким чином доводи скаржника про те, що посаду яку обіймав за спірний період позивач належить до посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, а отже може бути зарахуванню до стажу за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є помилковим та спростовується матеріалами справи.
Також є безпідставне посилання скаржника на ненадання позивачем документів необхідних для зарахуванню до стажу за вислугу років відповідно до пункту «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки позивач не звертався з питанням щодо призначення пенсії за цими умовами.
Отже, матеріали справи свідчать про необґрунтованість спірного рішення пенсійного органу, а отже колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду відсутні.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року в адміністративній справі №280/5698/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак