Справа №466/9850/25
Провадження №3/466/49/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорів О.П., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є пенсіонером за віком, працює черговим по режиму у Центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488098, складеним поліцейським другого взводу третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Швецем Назарієм Ігоровичем, ОСОБА_1 , 19 жовтня 2025 року о 18:00 у селищі Брюховичі Львівського району Львівської області, на вулиці Львівській, 33, керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
До протоколу доданий рапорт поліцейського Швеця Н., згідно з яким після виклику про ДТП без травмованих, прибувши за адресою, до поліцейський підійшов заявник ОСОБА_2 , який повідомив поліцейським, що о 18:00 год до його транспортного засобу під`їхав транспортний засіб марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов водій з ознаками алкогольного сп`яніння та, відкриваючи двері, пошкодив йому транспортний засіб, але, оглянувши автомобіль, механічних пошкоджень не виявив. Далі зазначено, що поліцейські встановили водія ОСОБА_1 та з пояснень свідків, які вказували на нього, що саме він керував транспортним засобом, склали протокол про адміністративне правопорушення.
До протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_2 , відібрані поліцейською другого взводу третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Сипливою А.І., де він повідомив про те, що по вулиці Львівська, 23 у м.Брюховичі близько 18:00 год водій транспортного засобу марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух ймовірно у стані алкогольного сп`яніння, після чого припаркувався біля магазину «Рукавичка», вийшов з машини. Його хода була хитка, було відчутно запах алкоголю, порушення мови, тремтіння рук. Пасажири цього транспортного засобу, виходивши з машини, пошкодили дверку його, ОСОБА_2 , автомобіля. Водій цього транспортного засобу поводив себе неадекватно, нецензурно висловлювався. Механічних пошкоджень авто не виявлено.
До протоколу додані також письмові пояснення ОСОБА_3 , відібрані поліцейською другого взводу третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Сипливою А.І., про те, що у м.Брюховичу по вул.Львівській, 33а о 18:00 год автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснив рух від чебуречної на парковку «Рукавички». Коли вийшла пасажирка, вона дверкою зачепила автомобілі, які були припарковані. Вони попросили вийти водія. Водій вийшов, був неадекватний, виглядав сп`янілим, так само як пасажири. Вони викликали поліцію. Коли приїхали поліцейські і оглянули автомобілі, то механічних пошкоджень не виявили.
ОСОБА_2 вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення як свідок. Зроблена відмітка про те, що він від підпису у протоколі відмовився.
ОСОБА_3 , чиї пояснення додані до протоколу, у цьому протоколі як свідок не вказана.
Ці свідки у судові засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. У телефонному режимі повідомили, що не бажають з`являтись до суду. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення про те, що він 19 жовтня 2025 року з двома знайомими жінками з роботи поїхали на гриби. Після цілого дня у лісі, вони повертались додому до Львова через селище Брюховичі, де вони вирішили купити чебуреки в чебуречній. Зупинившись біля чебуречної, він пішов робити замовлення, а жінки залишились на терасі. За столиком він побачив знайомих чоловіків із попередньої роботи. Вони розпивали алкогольні напої та наполегливо просили приєднатись до них. Через кілька хвилин роздумів, адже був за кермом, запропонував жінкам посидіти усім разом зі знайомими в чебуречній; передзвонив товаришу, який проживає у Брюховичах, та переконався, що той зможе забрати до себе автомобіль до завтра. Після вирішення цих питань, він, ОСОБА_1 , припаркував автомобіль через дорогу від чебуречної, біля супермаркету «Рукавичка», а сам із жінками пішов до знайомих за столик. Наполягав, що до цього часу алкогольних напоїв вони не вживали, за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння не сідав. Випили алкоголь уже в компанії знайомих в чебуречній за столом. Пояснив, що справжній конфлікт відбувся уже біля припаркованого автомобіля. Одна з його знайомих повернулась в авто щоб взяти свої електронні сигарети, він її супроводжував з ключами, але в авто не сідав. Коли вона сідала в авто, то начебто зачепила своїми дверима сусідній автомобіль. Водій того авто та його сім`я підбігли і почалась сварка щодо цього пошкодження. Вони ж і викликали поліцію через пошкодження транспортного засобу, яке насправді було незначне, вони ж і сказали поліції, що він, ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння. А потім під диктування написали свої пояснення, які додані до протоколу. Зазначив, що поліцейський виписував йому направлення на огляд, але він не керував автомобілем і тому не взяв цього направлення. На запитання захисника відповів, що йому не роз`яснювали процесуальні права при складенні протоколу, поліція взагалі його не слухала, а сконцентрувались на оформленні на власний розсуд пояснень двох свідків, які їх викликали.
Допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення про те, що надійшов виклик на «102», на який прибули вони з напарницею ОСОБА_5 . Приїхавши, помітили, що один з водії у стані алкогольного сп`яніння. Заявник ОСОБА_2 сказав, що водії і пасажири хотіли поїхати з місця події, а прибули з чебуречної на авто. Поліцейський підтвердив, що не бачив сам руху транспортного засобу та того що водій ОСОБА_1 керував ним взагалі чи з ознаками стану алкогольного сп`яніння, а протокол складено на основі пояснень свідків. Протокол складав він, а пояснення у свідка відбирала поліцейська ОСОБА_5 . При цьому пояснення в одного свідка відбирав він, але у якого, не пам`ятає. 
Допитана як свідок поліцейська ОСОБА_5 надала пояснення про те, що зі слів свідків їй відомо, що ОСОБА_1 припарковував автомобіль у стані алкогольного сп`яніння. При виїзді на місце виклику зустріли заявника, був там також водій ОСОБА_1 та дві інші особи. ОСОБА_1 відмовився від написання заяви та відмовився від огляду на стан сп`яніння. Вказала про те, що її напарник ОСОБА_4 роз`яснював ОСОБА_1 його права, а коли, вона не пам`ятає. Не знає коли розрядилась нагрудна камера і не знає чи вона знімала все. Зазначила, що свідок ОСОБА_2 власноручно писав пояснення, але свідки зазвичай не знають як писати, тому вони, поліцейські, їм підказують. Більше нічого не пам`ятала через велику кількість викликів і подій. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала пояснення про те, що вона є співробітницею ОСОБА_1 , до події знайомі приблизно два місяці. Напередодні вони домовились йти по гриби у неділю 19 жовтня. При приблизно о 12 годині ОСОБА_1 забрав її автом з перехрестя вулиці Хімічної та проспекту Чорновола у Львові і вони втрьох, ще з іншою співробітницею, поїхали в ліс за межі міста. Там побули близько 3-4 годин і вирішили їхали в чебуречну в селище Брюховичі. Коли заїхали туди, то вони залишились у машині біля чебуречної, а ОСОБА_7 пішов робити замовлення. Там він зустрів своїх знайомих, які запропонували випити, як їй відомо. ОСОБА_7 відмовився, адже за кермом. Вони наполягали, та ОСОБА_7 згадав про знайомого, який живе у ОСОБА_8 і зможе забрати машину. Вони разом узгодили, що залишаться, тоді ОСОБА_7 припаркував авто навпроти, біля «Рукавички». Після цього вони інтенсивно випивали, підбадьорені знайомими ОСОБА_9 . Згодом вона захотіла курити, але згадала, що свій ОСОБА_10 залишила в авто. З нею до машини повернувся ОСОБА_1 ; вона сіла на переднє сидіння, витягнула Айкос, закурила та заглянула в телефон. Потім почула, що почалась якась сварка на вулиці. Нібито ОСОБА_7 , який насправді в авто не заходив тоді, чи вона зачепили сусідній припаркований автомобіль. Якийсь чоловік заблокував їй двері та заважав вийти. Ствердила, що ОСОБА_1 в жодному разі не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Невідомі їй люди викликали поліцейських через якусь подряпину авто. Потім почалась метушня, поліцейські складали документи, що саме – їй не відомо. Їй не пропонували надати жодних пояснень. Чого стосувались ці документи їй не було відомо, бо вже на той час вона трималась осторонь. Під час тих подій прибув до них товариш ОСОБА_1 , який опісля забрав автомобіль до себе додому, а вони повернулись до Львова маршрутним транспортом.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала пояснення про те, що вона є колегою по роботі ОСОБА_1 та знайома з ним понад 10 років. 19 жовтня вони втрьох: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 і вона, домовились поїхати до лісу. ОСОБА_1 підібрав її на своєму авто біля палацу імені Гната Хоткевича у Львові. У лісі вони збирали гриби та перебували там довго, до приблизно 16 години, а опісля вирішили поїхати в чебуречну в Брюховичах. ОСОБА_7 пішов замовляти чебуреки, а вони з ОСОБА_12 чекали на терасі. З`ясувалось, що за столиками сидять знайомі ОСОБА_9 , які переконали його залишитись з ними, хоча він не одразу погоджувався. Вони з ОСОБА_12 залишились з ним. Зазначила, що ОСОБА_1 зателефонував до свого знайомого, який проживав у Брюховичах, та погодив, що той забере автомобіль до себе. А сам ОСОБА_1 перепаркував автомобіль на протилежний бік вулиці і вони сіли за стіл. Після вживання в тому числі алкогольних напоїв, ОСОБА_6 захотіла курити та виявила, що забула свій ОСОБА_10 у автомобілі. Вони з ОСОБА_1 попрямували туди, а вона послідувала за ними бо теж курить, та і не була знайома з тією компанією, що сиділа. Зазначила, що ОСОБА_12 сіла на місце пасажира попереду, щоб взяти свій ОСОБА_10 . Одразу підійшли, як вона зрозуміла, сім`я з власником сусіднього авто, які почали стверджувати, що ОСОБА_12 пошкодила їхню машину, відкриваючи дверку. Почалась сварка. Власник авто викликав поліцію, проте виявилось, що пошкоджень там немає. Одразу тема щодо цього зникла, а поліція почала складати протокол щодо ОСОБА_9 за керування в стані алкогольного сп`яніння. Наполягала, що ОСОБА_1 не керував, будучи нетверезим, та і взагалі не керував авто коли відбувались усі події, адже припаркував транспортний засіб за певний час до цього. Поліція не просила від неї жодних пояснень та не пропонувала їх надати. 
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні надав пояснення про те, що він знає ОСОБА_1 вже близько двадцяти років. 19 жовтня 2025 року він сидів вдома, проживає у селищі Брюховичі. Спочатку ОСОБА_1 зателефонував і запитав чи зміг би він забрати його авто, а він, ОСОБА_1 посидить у чебуречній. Свідок погодився. Через певний час ОСОБА_1 передзвонив, щоб він підійшов, і через близько п`ять хвилин він уже був на місці подій. Побачив словесну сутичку, поліцію. Як він почув, проблема була в тому, що хтось з авто ОСОБА_1 подряпав двері сусіднього автомобіля. Після оформлення якихось документів поліцією, яких він не знає, бо не залучався до цього, він забрав документи на авто у ОСОБА_1 і забрав машину до себе додому. На наступний день ОСОБА_1 авто забрав. Про те, що відбувається складення протоколу щодо перебування в стані сп`яніння ОСОБА_1 він взагалі не знав і не чув про це. ОСОБА_14 , що справа лише у тій подряпині. 
Захисник у судовому засідання звернув увагу на те, що після ознайомлення з відеозаписами з нагрудних камер відеоспостереження поліцейських УПП у Львівській області, які долучені до протоколу, ним установлено, що наявні шість відеофайлів не відображають обставин, які вказані у протоколі, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19 жовтня 2025 року о 1800 год. у с-щі Брюховичі вул. Львівська, 33, з ознаками алкогольного сп`яніння. На думку захисника, взагалі не зрозуміло, хто проводить так званий розгляд справи про адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки попередньо з ОСОБА_1 спілкувалася працівник поліції ОСОБА_5 , яка висловлювала свої міркування щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння, а в подальшому пропозицію щодо проведення освідування на місці за допомогою драгера чи в медичному закладі озвучує поліцейський Швець Н.І. При цьому, на момент висловлення пропозиції ОСОБА_1 щодо проходження освідування за допомогою технічного приладу чи в медичному закладі, процесуальні права ніким з поліцейських йому роз`яснені не були. Процесуальні права поліцейським ОСОБА_1 роз`яснені після складання протоколу.
Крім того, захисник просив звернути увагу, що з третьої хвилини другого відеофайлу (Clip 1) відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_4 убачається, що поліцейська ОСОБА_5 диктує свідку ОСОБА_2 текст пояснення. На п`ятій хвилині четвертого відеофайлу (Clip 3) пряма мова ОСОБА_5 : “потрібно написати пояснення, що ви бачили, що даний водій керував т.з. відповідної марки…”. На шостій хвилині четвертого відеофайлу (Clip 3) диктує свідку ( ОСОБА_2 ) текст пояснення. У подальшому (7.30 хв.) перепитує, “ви бачили, що керував? Ви просто напишіть пояснення, вас ніхто до суду не буде викликати”. На 8.50 хвилині четвертого відеофайлу (Clip 3) відеозапису пряма мова ОСОБА_5 : “може пояснення ще хтось напише…”, 10-та хвилина – “та ще б одне (пояснення), щоб було 2 бо на суд має йти.., може жінка написати, без різниці…”. На думку захисника усі ці обставини свідчать про реальну відсутність очевидців, тиск працівником поліції на свідка ОСОБА_2 та спонукання інших осіб, які не відомо чи були очевидцями події, до написання потрібних пояснень.
Також захисник зазначив, що нагрудною камерою працівника патрульної поліції ОСОБА_5 не зафіксовано факту складання нею 19 жовтня 2025 року о 1820 год. направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП ЛОР “Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень” на ім`я ОСОБА_1 .
Захисник вказав на те, що під час огляду відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 на момент приїзду поліцейських знаходився біля автомобіля, який був припаркований, не сидів за кермом, в автомобіля не був заведений мотор, запис руху даного автомобіля взагалі та і під керуванням ОСОБА_1 зокрема, вказаними відеозаписами – не зафіксовані. Не містить вказаний доказ і запису зупинки працівниками поліції вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 або переслідування останнього. Отже, достовірно встановити те, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з перегляду відеозапису з нагрудних камер обох працівників патрульної поліції неможливо. Доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння – у розпорядження суду не надано. Перебування водія в стані алкогольного сп`яніння біля транспортного засобу, а також незаконна вимога поліцейського про проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою драгера чи в медичному закладі, без фіксації факту керування т.з. у нетверезому стані, - не тягне за собою законного притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність за цією нормою настає саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
У судовому засіданні захисник наполягав на тому, що наявні докази в матеріалах справи – відеозаписи, пояснення свідків, направлення для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі особи, щодо якої не зафіксовано факту керування т.з. в стані сп`яніння, а також рапорт, який у встановленому порядку не зареєстрований – не доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з наведеними у протоколі ознаками алкогольного сп`яніння. Просив адміністративну справу за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488098 від 19.10.2025 про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за недоведеністю та відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно із пунктом 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того відповідно до частини третьої статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Отже, відповідальність для водія транспортного засобу в цьому випадку настає за доведеністю одночасно двох обставин: 1) керування транспортним засобом; 2) відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Суддя провела допит п`яти свідків, серед яких допитані також поліцейські, які оформлювали адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 . Свідки, залучені захисником, наполягають, що ОСОБА_1 не перебував за кермом перед тим, як йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Поліцейські підтверджують, що не бачили керування, самі не зупиняли цей транспортний засіб, а виїхали на виклик щодо дорожньо-транспортної пригоди. На відеозаписі, долученому до матеріалів справи, також не зафіксовано факту зупинки та руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не зафіксовано, що він перебуває в транспортному з ввімкненим двигуном чи фарами, виконував технічні дії з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксований з вимкненими фарами та двигуном, у нерухомому стані, припаркований біля будівлі, поряд з іншими автомобілями. 
Суддя звертає увагу на те, що свідки, на пояснення яких опирались поліцейські при складенні протоколу, не з`явились у судове засідання, не підтвердили своїх пояснень та не надали пояснень у суді. Поліцейські, які самостійно не зафіксували факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не надали належних, достатніх та достовірних доказів, які б доводили цей факт. 
Долучений до матеріалів справи відеозапис, є фрагментарним, не здійснювався в повному обсязі до завершення складення протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснень свідків, тому не відповідає вимогам пункту п`ятого Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Крім того, на записі відеореєстратора видно, що пояснення свідок ОСОБА_2 пише під диктування поліцейської ОСОБА_5 , а відібрання пояснень у свідка ОСОБА_3 взагалі не зафіксовано. 
Також, згідно з пунктом одинадцятим Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
На записі відеореєстратора видно, що поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не виконав цієї вимоги. 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (пункт перший частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
У представлених судді матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні та переконливі докази, які беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, установлено, що матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Окрім цього, установлено порушення підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють порядок оформлення в органах Національної поліції України матеріалів про адміністративні правопорушення, зібрання та фіксування доказів.
Отже, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Керуючись пунктом першим частини першої статті 247, статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови складений 26 січня 2026 року.

Суддя           О.П. Федорів