ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1747/25  Номер провадження 22-ц/814/4345/25	Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» 
на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2025 року, постановлене суддею Максименко Л.В.,
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:
       05.06.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із ТОВ «Агро-Край» на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 за 2023 рік, 3% річних, інфляційні втрати та пеню у загальному розмірі 7 387,29 грн.
       В обґрунтування підстав позову зазначає, що є власником земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 площею 2,4466 га, що розташована на території Великобудищанського (до об`єднання Книшівської) сільської ради Миргородського (до об`єднання Гадяцького) району Полтавської області.
       16.11.2015 указана земельна ділянка передані в оренду ТОВ «Калина», про що укладено договори оренди №б/н, з урахуванням додаткової угоди, строком дії оренди 7 років, де новим орендарем став: ТОВ «Агро-Край». За умов такого договору оренди земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; орендна плата - 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
       Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове платне орендне користування відповідачу відповідну земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, у порушення строку та обов`язку, передбаченого договором оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача орендної плати за 2023 рік, із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмір 18% та військового збору у розмірі 1,5%, а також нарахування у порядку ч.2 ст.625 ЦК України та пеню.
       Із підстав викладеного, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 за 2023 рік, 3% річних, інфляційні втрати у загальному розмірі 7 387,29 грн., із них: 5 777,33 грн. – основний борг; 268,29 грн. - 3% річних; 1 015,25 грн.- інфляційні втрати; 326,42 грн. - пеня.
       Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 29.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ТВ «Агро-Край» про стягнення орендної плати – задоволено.
       Стягнуто із ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 за 2023 рік у загальному розмірі 7 387,29 грн., із них: 5 777,33 грн. - орендна плата; 268,29 грн. - 3% річних; 1 015,25 грн.- інфляційні втрати, 326,42 грн.- пеня.
       Стягнуто із ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн. 
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено та не спростовано відповідачем, неналежність виконання останнім умов зобов`язання за договором оренди в частині його оплатності, а саме, не внесення на користь позивача суми орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 за 2023 рік, яка підлягає стягненню в судовому порядку включно із пенею та нарахуваннями у порядку ч.2 ст.625 ЦК України. 
Визначаючи розмір правничих витрат, заявлених до стягнення стороною позивача у сумі 10 000,00 грн., районний суд визнав його надмірним, зменшивши до 4 000,00 грн., що відповідатиме критеріям реальності та співмірності.
Відповідач ТОВ «Агро-Край» оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду змінити, зменшивши судові витрати на правничу допомогу до 3 000,00 грн. 
Вважає, що з огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, заявлені судові витрати є завищеними. Наголошує, що справа не потребує великої правової кваліфікації щодо даного предмету спору, більше того суд має можливість надати відповідну правову оцінку з метою захисту прав та інтересів позивача навіть за відсутності представника – адвоката в даній справі. 
Указує на відсутність доказів, які б підтверджували факт понесення позивачем витрат в розмірі 4 000,00 грн, який не є співмірним наданому об`єму адвокатських послуг, що були стягнуті рішенням суду, а тому відповідач просить зменшити їх до 3 000,00 грн.        Зазначає, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Тому в зв`язку із відсутністю обґрунтованого розрахунку витрат позивача на правову допомогу, відповідач об`єктивно був позбавлений можливості надати йому ґрунтовну оцінку, та повідомити про це суд відповідним процесуальним документом.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.10.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено до розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 29.10.2025.
01.12.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника позивача - адвоката Рой І.В. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення – без змін, як законне та обґрунтоване. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
       Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 площею 2,450 га, що розташована на території Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №666186./а.с.12/
       16.11.2015 між ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ «Калина» (орендар) укладено договір оренди землі б/н, за яким: об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 (площа 2,45 га) (п.2 договору); місце розташування: Книшівська сільська рада (п.2.1. договору); нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 56 847,57 грн. (п.5. договору); строк дії договору – 7 років (п.8. договору); орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає - 2 842,38 грн. (п.9 договору); орендна плата вноситься до 31.12. поточного року (п.11 договору); у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.14. договору)./а.с.13-14/
       16.11.2015 між ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ «Калина» (орендар) підписано Акт прийому-передачі об`єкта оренди, а саме, земельної ділянки з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 площею 2,45 га./а.с.15/
16.11.2015 між ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ «Калина» (орендар) укладено додаткову угоду, за змістом якої сторони погодили, що орендар зобов`язується один раз на рік надавати орендодавцю безкоштовні послуги: виплатити рідним пайовика одноразову допомогу на поховання в разі його смерті в розмірі 500 грн.; надати за рахунок орендаря послугу автотранспорту для поховання пайовика; надати послугу по безкоштовному обробітку землі 0,50 га (оранка, або культивація, або боронування)./а.с.15/
Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав №60123082 земельна ділянка з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 перебуває в оренді ТОВ «Агро-Край»./а.с.16/
20.03.2018 між ОСОБА_1 (орендодавець), СТОВ «Калина» (орендар) та ТОВ «Агро-Край» (новий орендар) укладено додаткову угоду №б/н, за умов якої зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Додатково, крім заміни сторін орендаря, сторони домовились внести наступні зміни у договір оренди землі в пункти 5 та 9, де нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5320483000:00:001:0434 – 68 217,08 грн. (п.5.); орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 6 821,71 грн. за рік оренди./а.с.41/
17.02.2023 ТОВ «Агро-Край» сплачено ОСОБА_1 орендну плату за 2022 рік у розмірі 6589,77 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №197097./а.с.42/
       Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору стосовно платника податків ОСОБА_1 за період із 1 квартал 2022 року по 4 квартал 2023 року: у лютому 2023 року ТОВ «Агро-Край» виплачено 6 589,77 грн.; у вересні 2022 року нараховано та виплачено 2085,76 грн./а.с.24-25/
       Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору стосовно платника податків ОСОБА_1 за період із січня 2024 року по грудень 2024 року: у листопаді 2024 року ТОВ «Агро-Край» виплачено 6 995,74 грн./а.с.26/
       Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Рой І.В. на підставі договору про надання адвокатських послуг б/н від 27.05.2025, із урахуванням додаткової угоди №1, сторони погодили наступне: клієнт протягом 30 робочих днів з моменту винесення рішення по справі здійснює оплату вартості послуг з надання правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн./а.с.29-31/
04.06.2025 клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Рой І.В. складено Акт виконаних робіт №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 27.05.2025, за змістом якого, до переліку наданих юридичних послуг виконавцем віднесено: 1) консультацію (27.05.2025) 1 000,00 грн.; 2) складання та подання адвокатського запису до ТОВ «Агро-Край» - 1 500,00 грн.; 3) складання та подання позовної заяви – 3 500,00грн.; 4) складання та подання клопотання про витребування доказів – 1 500,00 грн. Всього до сплати 5 000,00 грн./а.с.31/
01.07.2025 ТОВ «Агро-Край» подано до суду відзив на позовну заяву, де серед іншого заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначено, що обсяг наданих адвокатом послуг є завищеним, оскільки справа є малозначною та такою, що не потребує великої правової кваліфікації./а.с.43-45/
При постановленні рішення в оскаржуваній частині, районний суд виходив із того, що сума витрат на професійну правничу допомогу, заявлена позивачем до стягнення у розмірі 10 000 грн. є надмірною та підлягає зменшенню до 4 000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності, буде співмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідатиме критерію реальності та розумності їх розміру. 
       Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, погоджується із огляду на наступне. 
       Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
       Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
       При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
       У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
       Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №925/1545/20 від 18.02.2022.
       У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №824/9/22 зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
       Відтак, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №127/9918/14-ц.
       Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).
       При постановленні рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції наведені норми процесуального права та позицію Верховного Суду правильно застосував, врахувавши, як особливості предмета спору, так і складність справи, витрачений адвокатом час та обсяг наданих ним послуг (складання процесуальних документів), постановивши до стягнення правничі витрати у розмірі 4 000,00 грн. Такий розмір стягнення визначений районним судом з урахуванням клопотання сторони відповідача про зменшення розміру правничих витрат і апеляційна скарга не містить обґрунтованих заперечень щодо подальшого їх зменшення до 3 000,00 грн. 
       Підстав вважати, що при визначенні розміру стягнення правничих витрат районний суд не врахував критерії реальності адвокатських витрат, колегія суддів відхиляє, оскільки їх перелік змістовно викладено у мотивах оскаржуваного рішення. 
       Інші доводи апеляційної скарги зводяться до загального цитування норм права безвідносно до фактичних обставин цієї справи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення районного суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

       Керуючись ст.ст.367, 368,374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - залишити без задоволення.
       Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2025 року – залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Чумак