ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/7828/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Баранник Н.П.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційною скаргою Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області                          
на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду   від  18.03.2025, (суддя суду першої інстанції Савонюк М.Я.), прийняте в порядку спрощеного провадження  в м. Кропивницькому,  в адміністративній справі №340/7828/24  за позовом ОСОБА_1  до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про   визнання протиправною бездіяльності  та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          09.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
          - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його заяви від 17.08.2024 про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), загальною площею 5,92 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області; 
- зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 17.08.2024 про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), загальною площею 5,92 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та за результатами її розгляду прийняти рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на земельну частку (пай) КСП "Побєда", розміром 5,92 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. З метою проведення державної реєстрації права власності на земельну частку (пай) 17.08.2024 ним на адресу відповідача направлено заяву (з додатками) про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яку отримано відповідачем 24.08.2024. Однак, за результатами розгляду заяви від 17.08.2024 відповідачем не було прийнято жодного рішення: ні щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), ні мотивованої відмови. 
          Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 18.03.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправною бездіяльність Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.08.2024 про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області у розмірах 5,92 умовних кадастрових гектарів. Зобов`язав Мар`янівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2024 про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області у розмірах 5,92 умовних кадастрових гектарів, та за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Мар`янівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. 
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з наданих позивачем доказів слідує, що позивач взагалі не набув права на земельну ділянку (пай), оскільки у нього відсутній документ, який би посвідчував право на земельну частку (пай) відповідно до ст. 2 Закону № 899 -ІУ. Відтак, підстав для розгляду сільською радою заяви від 17.08.2024 та набуття права власності на земельну ділянку відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України у позивача не виникло. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на таке.
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18.03.1996 № 119-р позивач отримав сертифікат серія КР № 003948 на право на земельну частку (пай) у розмірі 5,92 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП "Побєда", без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7). 
З метою виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у розмірах 5,92 умовних кадастрових гектарів позивач, в порядку Закону України від 05.06.2003 № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі - Закон № 899-IV), засобами поштового зв`язку (штриховий ідентифікатор № 2500600089900) звернувся до відповідача із заявою від 17.08.2024, долучивши до неї копію сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 003948 (а.с.8-10).
Заяву від 17.08.2024 було вручено відповідачу 24.08.2024, що ним не спростовано (а.с.11).
Письмових доказів розгляду такої заяви по суті з прийняттям рішення щодо виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки або мотивованої відмови до суду не надано. 
          Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі. 
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не здійснив розгляд заяви позивача про виділення земельної ділянки.
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
          Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі – Указ №720/95), з метою забезпечення реалізації невідкладних заходів щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва та відповідно до частини другої статті 25 Конституційного Договору між Президентом України та Верховною Радою України "Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України" постановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 
У цьому ж пункті Указу №720/95 зазначено, що паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). 
Також, за змістом пунктів 2, 3, 5, 6 вищезгаданого Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 
Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. 
Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками регулює Закон №899-IV. 
Частиною 1 статті 1 цього Закону встановлено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.
В свою чергу, у розумінні частини 1 статті 2 Закону №899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
З вищенаведеними приписами Закону №899-IV і Указу №720/95 перекликаються й пункти 8, 16, 17 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (далі – ЗК України), які передбачають таке. 
Члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. 
Громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. 
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. 
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Окрім цього, за змістом статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). 
Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. 
Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.
Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Згідно з положеннями статті 3 Закону №899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. 
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). 
Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). 
У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) закріплені у статті 5 Закону №899-IV, частиною першою якої передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом.
Законом України від 10.07.2018 №2498-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності 01.01.2019, було внесено зміни, зокрема до статті 5 Закону №899-IV, за змістом якої повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) були надані лише сільським, селищним, міським радам.
Згідно із частиною 1 статті 11 Закону №899-IV встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 
Статтею 144 Конституції України чітко передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. 
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування" (далі – Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. 
Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом (частини 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР).
Системний аналіз наведених вище правових норм, в контексті встановлених судом обставин цієї справи, дає підстави для висновку, що позивач, якому видано сертифікат на право на земельну частку (пай), має гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), подавши до сільської ради відповідну заяву. До заяви необхідно додати сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. 
За результатом розгляду заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) сільська рада, реалізуючи надані їй повноваження, приймає рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), що є підставою для звернення до землевпорядної організації та укладення договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримання заявником Витягу з Державного земельного кадастру та здійснення ним реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
          Встановлені обставини справи свідчать, що що з метою виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у розмірах 5,92 умовних кадастрових гектарів позивач в порядку Закону № 899-IV засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із заявою від 17.08.2024, долучивши до неї копію сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №003948. 
Письмових доказів розгляду такої заяви по суті з прийняттям рішення щодо виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки або мотивованої відмови до суду не надано. 
Таким чином, відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви позивача від 17.08.2024 про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки.
Посилання відповідача на те, що позивач у розумінні Закону не набув права власності на земельну ділянку суд апеляційної інстанції не приймає, адже вказане твердження не покладене в основу рішення по суті заяви позивача, відповідач, як вже зазналось взагалі не розглянув подану позивачем заяву.
За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , шляхом визнання протиправною бездіяльності та покладення на відповідача зобов`язання розглянути заяву позивача від 17.08.2024 про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування судового рішення – відсутні. 
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
          Апеляційну скаргу Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області – залишити без задоволення.
          Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 в адміністративній справі № 340/7828/24   - залишити без змін. 
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник