Справа № 591/11869/25
Провадження № 2/591/2959/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Косар А. І. 
розглянув у порядку загального позовного провадження справу єдиний унікальний номер:591/11869/25
сторони та інші учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач Сумська міська рада в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії по приватизації житлового приміщення
представник позивача адвокат Кузченко Тетяна Миколаївна
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:  ОСОБА_2 
учасники судового процесу:
секретар судового засідання Хроменко А. О.
УСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та мотивує вимоги тим, що позивачу у 2003 році Управлінням Міністерства внутрішніх справ на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету ЖБК від 06.02.2003 надано у користування житлове приміщення №121 у гуртожитку за АДРЕСА_1 , у яке він заселився зі своєю родиною (дружина  ОСОБА_2 , третя особа по справі) на підставі ордера на житлову площу в гуртожитку №192, виданого 06.03.2003 УМВС та безперервно проживає з родиною до цього часу, будь-яке інше житло у них відсутнє, сплачує житлово-комунальні послуги, нарахування яких здійснюється з розрахунку площі зайнятих кімнат та кількості осіб. 

У подальшому 13.11.2019 рішенням Сумської міської ради гуртожиток за вказаною адресою прийнято від Міністерства Внутрішніх справ України до комунальної власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади. 

Згідно Акту приймання-передачі державного майна у комунальну власність від 19.11.2021 були передані житлові приміщення: однокімнатні, двокімнатні та трьох кімнатні.

Зміни статусу гуртожитку на багатоквартирний будинок та зміни статусу житлового приміщення №121 у цьому гуртожитку не відбувалося. 

08.10.2025 позивач подав заяву з необхідним переліком документів на приватизацію житлового приміщення АДРЕСА_2 .

Листом від 13.10.2025 №14.01-15/1208 Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради повідомило  ОСОБА_1 проте що відмовляє йому, дружині ОСОБА_2 у приватизації квартири АДРЕСА_2 з тих підстав, що Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачена приватизація квартир у гуртожитках. 

Позивач уважає, що відповідач порушив його права на приватизацію. 

Спірне житлове приміщення не віднесено до приміщень, які не можна приватизувати, ніякої законодавчої заборони на його приватизацію не має, тому він звернувся до суду із позовом про визнання безпідставної відмови органу приватизації (Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради) передати у приватну власність житлове приміщення АДРЕСА_2 з покладенням обов`язку на цей орган оформити приватизацію вказаного житлового приміщення.

Просить суд:

1. Визнати неправомірними дії Управління Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради щодо відмови у передачі у спільну часткову власність шляхом приватизації  ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_2 житлового приміщення номер АДРЕСА_2  у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
2. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Аргументи учасників справи

19.11.2025 третя особа подала письмові пояснення, відповідно до яких вона підтримує вимоги позивача. 

05.12.2025 представник відповідача подала відзив, відповідно до якого заперечує проти задоволення позову, оскільки передати позивачу у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_2 управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради не має законних підстав. Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачена приватизація квартир у гуртожитку.

28.12.2025 в системі Електронний суд представник позивача сформувала відповідь на відзив, відповідно до якої заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Позивач та члени його родини не мають у власності іншого житла, право на приватизацію ними не використано, що підтверджується довідками компетентних органів. 

Таких підстав, які передбачені Законом як підстава для відмови у приватизації, відповідач у відмові не зазначив. Натомість, посилання на те, що у гуртожитку не можуть приватизуватися кватири є безпідставним, статус житлового приміщення АДРЕСА_2 не змінювався на квартиру. Він може бути змінений у разі переведення гуртожитку у багатоквартирний житловий будинок або ж конкретного житлового приміщення у квартиру. 

Таких дій не відбувалося ні із самим гуртожитком ні з житловими приміщенням №121. 13.11.2019 року рішенням Сумської міської ради надано згоду про прийняття до комунальної власності від МВС України гуртожитку розташованого по АДРЕСА_1 . 19.11.2019 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради затверджено акт приймання-передачі державного майна у комунальну власність у якому вказано кількість житлових приміщень, які передаються у комунальну власність – 79 одиниць, у тому числі однокімнатні – 27, двокімнатні – 51, трикімнатні – 1. Тобто, за актом передаються житлові приміщення а не квартири. 

При цьому, мешканці гуртожитку порушували про виконавчим комітетом питання про переведення гуртожитку у багатоквартирний будинок, оскільки у них одна проблема тарифи на енергопостачання, і їм було повідомлено, що встановлення індивідуальних лічильників на електроенергію можливо лише у зміні статусу гуртожитку на багатоквартирний будинок. Комісія виконавчого комітету вирішила залишити статус гуртожитку, пославшись на те, що не можливо провести реконструкцію і перевести гуртожиток у статус багатоквартирного будинку, бо деякі житлові приміщення на статус квартири не відповідають державним будівельним нормам. 

Так, у протоколі №8 від 28.03.2025 засідання комісії по вирішенню питання щодо подальшого використання гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_1 , прийняту у комунальну власність Сумської міської територіальної громади вирішувалося питання щодо вказаного гуртожитку, і члени комісії дійшли висновку, що на сьогоднішній день прийнятним залишити житловий комплекс гуртожитку у статусі гуртожитку та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень. 

То ж відмова відповідачем у приватизації житлового приміщення з тих підстав, що не передбачена приватизація квартир у гуртожитках є надуманою та не передбачена законом. 

Самовільного перепланування у житловому приміщенні не відбувалося, посилання відповідача безпідставне.

Рух справи

27 жовтня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання

24 грудня 2025 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено цю справу до судового розгляду по суті. 

23.01.2026 у судове засідання прибули представники сторін. Представник позивача вимоги підтримала і просила задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не прибула, повідомлена належним чином.
Після завершення стадії дослідження письмових доказів, протокольною ухвалою судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України оголошено дату та час проголошення судового рішення.
Фактичні обставини справи 
Судом установлено, що позивач є наймачем житлового приміщення АДРЕСА_2 , у яке він заселився зі своєю родиною на підставі ордера на житлову площу в гуртожитку №192, виданого м. Суми 06.02.2003 ЖБК УМВС України в області, про що свідчить копія поквартирної картки та витяги з реєстру територіальної громади щодо громадян  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 
/ас 18, 20-21/
Відповідно до довідки ТВБВ №10018/0145 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 14.07.2025 №116.40/0145-05/424  ОСОБА_1 значиться в основних списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів. Житловий чек не використаний.
Дружина позивача  ОСОБА_2 а також значаться основних списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів, житловий чек не використаний.
/ас 24/
Згідно до копії листа Управління комунального майна Сумської міської ради від 20.06.2025 № 157/10.01-07, гуртожиток по АДРЕСА_1 , в тому числі житлове приміщення № 121, перебуває у комунальній власності Сумської міської територіальної громади.
/ас 25/
Відповідно до довідок Департаменту забезпечення ресурсних платежів №б/н від 27.08.2025 нерухоме майно, належне на праві власності за гр.  ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 не зареєстроване.
/ас 22-23/
13.11.2019 рішенням Сумської міської ради №5909-МР «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_1 » було надано згоду на прийняття до комунальної власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади від Міністерства Внутрішніх справ України гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно АКТУ приймання-передачі державного майна у комунальну власність від 19.11.2021, затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2021 №714, було передано 79 одиниць житлових приміщень у гуртожитку, у тому числі: однокімнатних - 27 загальною площею 667 кв. м., двокімнатних – 51 загальною площею 2387,1 кв. м., трикімнатних – 1 загальною площею 78,2 кв. м. Кількість мешканців у житлових приміщеннях – 260 чол.
/ас 35 зв-37/
Мешканці гуртожитку по АДРЕСА_1 порушували питання перед Сумською міською радою щодо змінити статусу будівлі «гуртожиток» на «багатоквартирний будинок», мотивуючи це прохання тим, що основна проблема у мешканців є тарифи на послуги електропостачання та облік спожитої електроенергії за індивідуально встановленими лічильниками. 

Дане питання розглядалося на засіданні комісії по вирішенню питання щодо подальшого використання гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_1 , прийнятого у комунальну власність Сумської міської територіальної громади, що підтверджується протоколом №4 від 01.10.2024. 

Щодо встановлення індивідуальних лічильників на житлові приміщення для прямих розрахунків з постачальником електроенергії, то представник АТ «Сумиобленерго» пояснив, що можливо лише у разі зміни статусу гуртожиток на багатоквартирний будинок. Представник управління архітектури та містобудування Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради зазначив, що зміна статусу гуртожиток на багатоквартирний будинок не можлива без реконструкції, оскільки значна частина житлових приміщень, які претендують на статус квартири не відповідають державним будівельним нормам, реконструкція має бути комплексною, з відселенням та перебудовою. 

На засіданні комісії по вирішенню питання щодо подальшого використання гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_1 , прийнятого в комунальну власність Сумської міської територіальної громади, протокол №8 від 28 березня 2025 року, знову розглядалося комісією питання щодо подальшого використання гуртожитку. 

Комісія у протоколі посилається на пункт 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» згідно якої місцева рада може прийняти на сесії в межах своєї компетенції одне із рішень: залишити житловий комплекс гуртожитку у статусі гуртожитку та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень; надати цілісному майновому комплексу статус «соціальне житло»; перепрофілювати гуртожиток та використовувати цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку за іншим призначенням; знести цілісний майновий комплекс; знести колишній гуртожиток та приймає рішення, що прийнятним на сьогоднішній день є варіант: залишити житловий комплекс гуртожитку у статусі гуртожитку та дозволити приватизацію його жилих і нежилих приміщень.
/ас 38-40/
Згідно із копії листа від 13.10.2025, управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради відмовлено позивачу, його дружині  ОСОБА_2 передати у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_2 , оскільки немає законних підстав.
/ас 19/
2. Мотивувальна частина
Позиція Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Відповідно до частини 1 статті 2 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Частиною 3 статті 8 Закону передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. 
У частині десятій статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. 
Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. 
До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»; заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 
Враховуючи положення зазначених норм, перелік випадків відмови чітко визначений у законодавстві і є вичерпним, а саме: 1) відсутність у особи права на приватизацію; 2) заборона приватизувати конкретне приміщення. 
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 200/18858/16-ц. 
Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.
Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян визначено перелік документів, які необхідно надати до органу приватизації для оформлення приватизації, зокрема, копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. У пункті 17 визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.
Відповідно до положень зазначених законів право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно на законних підставах проживають у них.
Судом достовірно встановлено, що позивач на законних підставах займає спірне житлове приміщення у гуртожитку і його право на це приміщення ніким не оспорюється, що підтверджується матеріалами справи.
Також судом встановлено, що житлове приміщення № 208 розташоване у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає приватизації і ніяких обмежень щодо його приватизації не має.
Позивач є наймачем житлового приміщення АДРЕСА_3 , у яке він заселився зі своєю родиною на підставі ордера на житлову площу в гуртожитку АДРЕСА_4 , виданого 13.07.1992 державою в особі власники Міністерства внутрішніх справ України.
Позивач зі своєю родиною (дружина та син) проживає у тому самому житловому приміщенні до теперішнього часу.
В матеріалах справи відсутні докази зміни статусу житлового приміщення АДРЕСА_2 з “кімнати” на “квартиру”. 
Суд зазначає, що технічний паспорт - це документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Тобто, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на житлове приміщення, а лише констатує його наявність із зазначенням адреси, плану та технічних характеристик.
Наведені у позові доводи ґрунтуються на вимогах законодавства.
Принцип змагальності (стаття 12 ЦПК України) основоположним компонентом концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Він вимагає "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
При цьому суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У цій справі позивач оспорює відмову управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради у передачі у спільну часткову власність нерухомість житлове приміщення АДРЕСА_2 . Такий спір є спором про цивільне право.
Суд звертає увагу, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Отже , у цій справі відповідачем не доведено правомірності дій щодо відмови позивачу та членам його сім`ї дружині у передачі у спільну часткову власність шляхом приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 .
Враховуючи викладені обставини, суд визнає позовні вимоги підставними до задоволення. 

Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись стст. 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 

Визнати неправомірними дії Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради щодо відмови у передачі у спільну часткову власність шляхом приватизації ОСОБА_1 та членами його сім`ї дружині ОСОБА_2 житлового приміщення АДРЕСА_2 та зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради провести дії по приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради ЄДРПОУ 23823253 на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн 20 коп. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Адреса на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://zr.su.court.gov.ua/sud1805/.

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач  ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; 

представник позивача ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 ; ОРДЕР СЕРІЯ ВМ № 1074484 від 14.10.2025; адреса робочого місця адвоката: вул. Соборна, 19 м. Суми, 40000, Україна; 

відповідач Сумська міська рада в особі Управління " Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" код ЄДРПОУ 23823253, місцезнаходження юридичної особи: 40000, м. Суми, вул. Британська, 21 (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40000); представник ОСОБА_4 ;

третя особа ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя А. І. Косар