Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/1907/25 
Провадження № 2/376/253/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Сквирський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді - Коваленка О.М., 
при секретарі - Таранчук В.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження в залі суду м. Сквира Білоцерківського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення факту самостійного виховання дитини,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10 січня 2012 року по на даний час перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , про те 07 травня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про розірвання шлюбу.
В період шлюбу у Позивача та Відповідача народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .
В своїй позовній заяві Відповідач ОСОБА_2 вказує, що вже тривалий час не проживає разом із Позивачем, тобто за адресою по АДРЕСА_1 .
З січня 2025 року ОСОБА_1 повністю утримує дитину самотужки за власний рахунок, жодних коштів Відповідач на утримання дитини не надає та не цікавиться життям дитини не цікавиться також і навчанням дитини та станом його здоров`я, про що свідчить акт обстеження умов проживання сім`ї Хамідрак складений комісією відділу адміністративних послуг Управління (Центру) надання адміністративних послуг Сквирської міської ради.
З характеристики Шамраївської НВК ЗЗОО І-ІІІ ступеня ЗДО Сквирської міської ради вбачається, що дитина проживає разом із батьком, який цікавиться його вихованням який в свою чергу підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, про те ОСОБА_2 на відміну від батька не приймає участі у житті дитини контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує в період з вересня 2024 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №76 від 23.06.2025 року. 
Всі питання щодо медичного обслуговування та в разі лікування спільної дитини, завжди вирішує батько, відвідує сімейного лікаря з дитиною за необхідністю.
Враховуючи, що Відповідач особа залишила дитину разом із батьком фактично самоусунулась від виховання дини підтверджує свою згоду на його одноособове виховання дитини.
Батько дитини має самостійний дохід, що дає можливість, виховувати дитину, однак не завжди вистачає коштів для соціального розвитку дитини такого як гуртки, додаткові заняття з іноземних мов та інші.
Позивач вказує, що має самостійний дохід, який дозволяє забезпечувати матеріальні потреби доньки в повному обсязі, однак виникає необхідність у звернення до управляння соціального захисту Білоцерківської міської ради з метою оформлення статусу одинокого батька та оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків, а також для захисту прав та інтересів дитини. 
Тому, позивач ОСОБА_1 на підставі вищевикладеного звертається до суду та просить:
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу та заробітку, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, з часу подачі заяви до суду.
Встановити факт що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_4 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з Відповідача на користь Позивача понесенні судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_6 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність та у відсутність позивача, без фіксації технічними засобами, позов підтримує в повному обсязі (а.с.60-61).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі та без участі її представника ОСОБА_7 (а.с.58).
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Суд, вважає за можливе ухвалити рішення при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 19, 274 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10 січня 2012 року по на даний час перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , видане повторно 28.05.2025 року Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.11). 
В період шлюбу у Позивача та Відповідача народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , видане повторно 28.05.2025 року Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.10).
14.07.2025 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2025 року, справа №357/6777/25 (а.с.31-32).
З копії Акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 04.06.2025 року, який складений комісією відділу адміністративних послуг Управління (Центру) надання адміністративних послуг Сквирської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та фактично проживає в даному житловому будинку з 2012 року, разом з ним за вказаною адресою проживала і дружина ОСОБА_2 , а також зареєстрований та проживає неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . З січня 2025 року ОСОБА_2 почала з`являтися рідко в родині, а з 02.05.2025 року пішла із сім`ї залишивши сина проживати з батьком. 
ОСОБА_2 сина не відвідує, в школі не з`являється, вихованням дитини не займається, Ростислав пояснює, що мама неодноразово не з`являлася додому і вони з татом її шукали і повертали п`яну додому (а.с.12).
Отже, із зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 повністю утримує дитину, Відповідачка на утримання дитини коштів не надає та не цікавиться життям дитини не цікавиться також і навчанням дитини та станом його здоров`я.
З характеристики Шамраївської НВК «ЗЗСО І-ІІІ ступеня ЗДО» Сквирської міської ради вбачається, що дитина проживає разом із батьком, який цікавиться його вихованням який в свою чергу підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, про те ОСОБА_2 на відміну від батька не приймає участі у житті дитини контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує в період з вересня 2024 року по теперішній час (а.с.16), що підтверджується також і копією Довідки №76 від 23.06.2025 року виданою Директором НВК Гончарук О. (а.с.13). 
Враховуючи, що Відповідачка залишила дитину разом із батьком фактично самоусунулась від виховання дини. Заява відповідачки ОСОБА_8 про визнання позовних вимог, також підтверджує той факт, що вона не заперечує, щодо виховання дитини батьком дитини самостійно.
Позивач вказує, що має самостійний дохід, який дозволяє забезпечувати матеріальні потреби сина в повному обсязі, однак не завжди вистачає коштів на додаткові потреби сина, тому вбачається необхідність стягнення аліментів із ОСОБА_2 .
Також, у позивача виникає необхідність у звернення до управляння соціального захисту Білоцерківської міської ради з метою оформлення статусу одинокого батька та оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків, а також для захисту прав та інтересів дитини. 
Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
Враховуючи те, що відповідачка не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини її заробітної плати (доходу), що підтверджується її заявою про визнання позовних вимог (а.с.58), доказів знаходження на її утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, стану здоров`я тощо, надано не було, виходячи з принципу розумності та справедливості судового рішення, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на одну неповнолітню дитину слід встановити в розмірі 1\4 частини заробітної плати (доходу) відповідача.
Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини – 02.07.2025 року, стягнення слід проводити саме із цієї дати.
На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що стягнення аліментів та встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини батьком дитини без участі матері необхідно заявнику для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги та забезпечення дитині належних умов її утримання, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180,181,182,183,191 СК України, ст. ст. 2,4,12, 13, 19,76,81, 258,259,263 – 265,274, 315, 354, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення факту самостійного виховання дитини – задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу та заробітку, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, з 02.07.2025 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.
Встановити факт що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_4 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_4 судовий збір в сумі 1211,20 гривень.
З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 

Суддя: О.М. Коваленко