Справа № 489/289/26 
Провадження № 3/489/393/26

Інгульський районний суд міста Миколаєва

Постанова
іменем України
26 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП,
встановила:
Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 07.01.2026 серії ЕПР1 №561133 та серії ЕПР1 №561124, 25.12.2025 о 14:30 год у м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 23, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її змінами, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустила наїзд на припаркований транспортний засіб Audi, д.н.з. НОМЕР_3 , власник якого ОСОБА_2 знаходився поза межами транспортного засобу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушено п. 2.3.б, п. 13.1. Правил дорожнього руху. Після чого ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.10.а. ПДР України, залишила місце пригоди.
Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що при паркуванні ненароком зачепила поруч припаркований автомобіль. Свій автомобіль залишила поруч з автомобілем потерпілого, його всередині не було. Пізніше знайомий знайшов потерпілого, ОСОБА_1 з ним зустрілася та запропонувала відшкодування, але вони не дійшли згоди у вартості ремонту. Свою вину визнає у скоєнні двох адміністративних правопорушень.
Потерпілий обставини ДТП підтвердив, його не було в автомобілі. Коли прийшов, побачив пошкодження, метрів за 30 стояв автомобіль з пошкодженнями, які відповідали ДТП. ОСОБА_1 на місці не було.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази (протоколи про адміністративне правопорушення; схему місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; довідку УПП в Миколаївській області), суд дійшов таких висновків.
Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.3«б» ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Факт ДТП та вина ОСОБА_1 підтверджуються як письмовими доказами, так і поясненнями учасників справи.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Письмові пояснення ОСОБА_1 свідчать, що вона залишила місце ДТП, свою вину в судовому засіданні визнала.
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй діяння та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке не є умисним, суд вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.
Щодо залишення місця події суд виходить з того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнала, підтвердила, що дійсно залишила місце ДТП.
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй діяння та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 
Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, суд призначає остаточне покарання в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.
Керуючись статтями 36,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя 
постановила:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та 124 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №561133 від 07.01.2026 (справа №489/289/26, провадження №3/489/393/26) та серії ЕПР1 №561124 від 07.01.2026 (справа №489/290/26, провадження №3/489/394/26) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/289/26 (провадження №3/489/393/26).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя         К.О. Рибіцька