САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/88/26 
Провадження №3/726/76/26 
Категорія 307 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, РНОКПП: НОМЕР_1 , оператора поштового зв`язку НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В:
01.01.2026 о 16:10 в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози, нецензурну лайку в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.
Таким чином своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховую і те, що положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед таких, стаття 173-2 КУпАП – відсутня.
Оскільки у цій категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на обмежені строки розгляду справи, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та недопущення затягування розгляду справи і можливого уникнення відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, доходжу такого висновку.
Так, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно із ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Також відповідно до ст. 3 цього ж Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти), тощо.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 749088 від 01.01.2026, який складений відповідно до вимог КУпАП та містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення (а.с.1); даними заяви про вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями у яких остання просить притягнути до адміністративної відповідальності свого чоловіка ОСОБА_1 , який 01.01.2026 за місцем спільного проживання вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: образливо чіплявся, виражався нецензурною лайкою та погрожував спалити хату (а.с.3,5); даними пояснень свідка ОСОБА_3 у яких остання також вказує про те, що 01.01.2026 ОСОБА_1 , погрожував спалити хату, замахувався кулаками, виражався нецензурними словами та погрожував, що вб`є себе (а.с.4); відомостями форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та виписаними за результатами такої оцінки термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ЕТ№ 101653 від 01.01.2026 яким заборонено ОСОБА_1 , в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 та заборонено вхід і перебування у місці проживання (перебування постраждалої особи) строком на 10 діб з 01.01.2026 до 11.01.2026 (а.с. 7-9); даними долученого відеозапису з боді камери (нагрудного реєстратора) поліцейського №476562 на якому зафіксовано обставини виявленого правопорушення після приїзду поліцейських на виклик щодо домашнього насильства та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. У момент приїзду поліцейських ОСОБА_1 , перебуває з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, веде себе агресивно та зухвало (а.с.10).
Таким чином, із матеріалів справи встановлено, що подія відбувалася за місцем проживання подружжя та між фізично слабшою особою жіночої статі та фізично здоровим чоловіком, а тому постраждала особа могла почувати емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Також подія відбувалася у присутності інших мешканців, зокрема доньки.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, - доведена та знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.
При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
З урахуванням викладеного, вважаю, що щодо ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та сприятиме запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
В цьому конкретному випадку, не вбачаю підстав для направлення ОСОБА_1 , у порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, а також оскільки доказів наявності попередніх фактів домашнього насильства немає, які і доказів існування небезпеки вчинення ним домашнього насильства повторно. 
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору до суду не надано.
На підставі наведеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст. ст. 34, 35, 36, 40-1, 173-2, 278, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
З платіжними реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет у графі «громадянам» за посиланням: https://sg.cv.court.gov.ua/sud2410/
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі її оскарження перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя	С. А. Асташев