ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року	справа № 640/21432/20	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміс Груп» (вул. Саксаганського, 192А, м. Київ, ЄДРПОУ 43200484) до Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10, м. Київ, ЄДРПОУ 39794214) про визнання протиправною та скасування постанови,-
в с т а н о в и в :
на розгляд Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміс Груп» до Головного управління Держпраці у Київській області з вимогами:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 24.03.2020 № КВ336/1520/АВ/ТД/ФС-77 про накладення штрафу у розмірі 283 380,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передано судові справи Львівському окружному адміністративному суду.
03.02.2025 справа № 640/21432/20 надійшла на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду та, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, передана для розгляду головуючому судді Костецькому Н.В.
Ухвалою суду від 07.02.2025 прийнято до розгляду справу № 640/21432/20.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Конвенції міжнародної організації праці про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, інспектором праці не було повідомлено позивача про його присутність, не було пред`явлене службове посвідчення та вручене направлення на проведення інспекційного відвідування уповноваженій посадовій особі позивача. Зауважує, що в порушення Порядку №823 в акті інспекційного відвідування не вказано у присутності якої уповноваженої особи позивача здійснювалось інспекційне відвідування; відсутній підпис уповноваженої особи об`єкту відвідування; відмітки про відмову від підпису чи неможливість особистого вручення акта інспекційного відвідування. Крім цього, позивач не був повідомлений про складання припису про усунення порушень, оскільки такий отримано ним разом із актом інспекційного відвідування лише 06.07.2020 у відповідь на адвокатський запит представника позивача. Таке неповідомлення порушило право позивача на оскарження припису відповідно до п. 26 Порядку №823. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена помилково на основі акту інспекційного відвідування, який містить передчасні висновки про порушення позивачем ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме про допущення до роботи шести працівників без оформлення трудових відносин (трудових договорів), оскільки відповідачем не було враховано факт укладення з працівниками цивільно-правових договорів від 17.02.2020, які були надані інспектору праці на виконання вимоги про надання документів.
Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що при проведенні інспекційного відвідування у ресторані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 129-А, де проводить підприємницьку діяльність ТОВ «АРТЕМІС ГРУП», встановлено що діяльність велась за наявності найманих працівників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
У ході інспекційного відвідування були надані договори від 17.02.2020, укладені між позивачем та вказаними громадянами, згідно яких вказані особи зобов`язуються виконувати обов`язки офіціанта, адміністратора, кухар, бармен у ресторані «Артеміс». 
Відповідач вказує, що у відносинах між зазначеними громадянами та позивачем вбачаються ознаки трудового договору, а не договорів ЦПХ. Отже, адміністрацією вказаного товариства порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
На думку відповідача, позивачем не спростовані висновки інспектора Головного управління Держпраці у Київській області викладені в Акті інспекційного відвідування про порушення Товариством законодавства про працю, а саме використання найманої праці без належного оформлення з працівниками трудових відносин відповідно до чинного законодавства України. Таким чином, постанова Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.03.2020 року №КВ336/1520/АВ/ТД/ФС-77 складено на законних підставах. Просить відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
На підставі наказу Головного управління Держпраці у Київській області від 14.02.2020 №831 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 14.02.2020 №336, головним державним інспектором (інспектор праці) Шевчуком С.О. в період з 19.02.2020 15:00 год. до 20.02.2020 18:00 год. проведено інспекційне відвідування ресторану за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 129-А, де проводить підприємницьку діяльність ТОВ «Артеміс Груп».
За результатами інспекційного відвідування інспектором праці Шевчуком С.О. складено Акт інспекційного відвідування від 20.02.2020 №КВ336/1520/АВ (далі – Акт інспекційного відвідування).
Відповідно до вказаного Акту, за результатами інспекційного відвідування виявлено порушення ч. 1 ст. ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: у порушення вимог ч. 1, ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Під час інспекційного відвідування ТОВ «Артеміс Груп» встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , працював на підприємстві без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, натомість з ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , були укладений цивільно-правовий договори, які мають всі ознаки трудових договорів.
На підставі Акту інспекційного відвідування, інспектором праці складено припис про усунення виявлених порушень від 26.02.2020 №КВ336/1520/АВ/П, яким зобов`язано позивача усунути до 20.03.2020 виявлені під час інспекційного відвідування порушення, про що повідомити ГУ Держпраці у Київській області.
24.03.2020 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Київській області винесено постанову про накладення на позивача штрафу № КВ336/1520/АВ/ТД/ФС-77 у розмірі 283380,00 грн. за порушення законодавства про працю.
Вважаючи протиправною постанову відповідача про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі – Закон № 877-V в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) – діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 4 статті 2 Закону № 877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі – Порядок №295 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування, відповідно до п. 5 Порядку №295, проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (п. 8 Порядку №295).
За правилами п. п. 9, 10 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Згідно п. 14 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:
1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;
2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі:
відсутності службового посвідчення;
якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню;
якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку;
3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису;
4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником;
5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;
6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;
7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування;
8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці;
9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.
Як визначено п. п. 19-26 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.
Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.
У разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.
Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.
Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.
У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За приписами п. п. 27-30 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.
Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами третьою – сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі – Порядок №509 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 2 Порядку №509 штрафи накладаються, зокрема, Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).
Штрафи накладаються на підставі, зокрема: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису (абз. 4); акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників (абз. 5); акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування (абз. 6).
За правилами п. п. 3, 4 Порядку №509 права про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.
Штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу (п. 9 Порядку №509).
Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку (п. 10 Порядку №509).
Відповідно до матеріалів справи, інспектором праці ГУ Держпраці у Київській області Шевчуком С.О. в період з 19.02.2020 15:00 год. до 20.02.2020 18:00 год. проведено інспекційне відвідування ресторану за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 129-А, де проводить підприємницьку діяльність ТОВ «Артеміс Груп», за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування від 20.02.2020 №КВ336/1520/АВ.
Представник позивача у позові стверджує, що позивача (представника) не було повідомлено про присутність інспектора праці, не було пред`явлене службове посвідчення та вручене направлення на проведення інспекційного відвідування уповноваженій особі об`єкту відвідування.
Як визначено ч. 11 ст. 4 Закону № 877-V плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. 
Зі змісту Акту інспекційного відвідування суд встановив, що у відповідних графах Акту, форму якого затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338 (чинний на момент проведення інспекційного відвідування), відсутні відомості щодо керівника або уповноваженої особи об`єкта відвідування чи інших осіб, присутніх при проведенні інспекційного відвідування.
Відповідач у відзиві зазначає, що пред`явлення інспекторами праці службових посвідчень не можливо відслідкувати, а також і не можливо доказати, що посвідчення не пред`являлись. Але відповідно до частини 12 пункту 13 Порядку об`єкт відвідування має право фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото-, та відеотехніки.
Запис у журналі реєстрації заходів державного нагляду (контролю) про проведення інспекційного відвідування інспекторами праці не було зроблено, оскільки Товариством зазначений журнал не надавався. Інспектори праці не мають повноважень щодо його витребування.
Позивач вищезазначеним правом не скористався, а отже встановлення порушення в не пред`явленні службового посвідчення зводиться нанівець.
Примірник направлення на проведення інспекційного відвідування від 14.02.2020 № 336 отримано Пенцаковою М. З. для передачі керівництву.
Відповідач вважає хибним твердження позивача, що інспекційне відвідування проводилось без повідомлення та у відсутності уповноваженої особи і у зв`язку з цим не було можливості надати свої пояснення, оскільки позивачем було надано установчі документи, цивільно-правові договори, наказ (розпорядження) про прийняття на роботу громадян, а отже окрім керівництва доступу до такої інформації не має.
Такі твердження відповідача суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідачу не надано доказів участі уповноваженої особи позивача як об`єкта перевірки під час проведення інспекційного відвідування. 
Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що Пенцакова М. З. є уповноваженою особою позивача на участь у проведенні інспекційного відвідування.
Вищевказане дає підстави суду для висновку про те, що при проведенні інспекційного відвідування були порушені права позивача як об`єкта інспекційного відвідування, визначені п. 14 Порядку №295.
Крім цього, у Акті інспекційного відвідування відсутній підпис уповноваженої особи позивача про отримання примірника Акту. 
Як зазначалось судом вище, відповідно до п. 26 Порядку №295 у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.
Суд встановив, що у Акті інспекційного відвідування відсутні відмітки щодо відмови від підпису чи неможливості особистого вручення Акту та направлення його об`єкту відвідування для підпису рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення.
Позивач стверджує, що не отримував у встановленому порядку Акт інспекційного відвідування, припис про усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу, а копії таких документів було надано відповідачем листом від 26.06.2020 №43/2/20/9248 у відповідь на адвокатський запит представника позивача. 
Відповідач у відзиві вказав, що Акт інспекційного відвідування був направлений суб`єкту господарювання, а як вбачається із довідки з Укрпошти, поштове відправлення повернулось у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. 
Із долучених до відзиву копії поштового конверту та копії довідки АТ «Укрпошта» ф. 20 суд встановив, що направлене 27.02.2020 відповідачем на адресу позивача поштове відправлення повернуто відповідачу із відміткою «Неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача».
Наведеним спростовується твердження відповідача, що направлений позивачу Акт інспекційного відвідування повернувся у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.
Доказів належного направлення на адресу позивача Акту інспекційного відвідування, припису про усунення виявлених порушень та оскаржуваної постанови про накладення штрафу матеріали справи не містять та такі докази відповідачем до суду не надано.
У відповідних графах припису про усунення виявлених порушень від 26.02.2020 №КВ336/1520/АВ/П та оскаржуваної постанови від 24.03.2020 № КВ336/1520/АВ/ТД/ФС-77 про накладення на позивача штрафу відсутні відомості про їх направлення на адресу позивача.
З наведеного суд робить висновок, що інспекційне відвідування ресторану, в якому позивач здійснює господарську діяльність, проведено з порушенням норм Порядку №295, а оскаржувана постанова про накладення на позивача штрафу, складена відповідачем з порушенням норм Порядку №509, є протиправною та підлягає скасуванню. 
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову до Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 24.03.2020 № КВ336/1520/АВ/ТД/ФС-77, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю «Артеміс Груп» накладено штраф у розмірі 283380,00 грн.
3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміс Груп» (вул. Саксаганського, 192А, м. Київ, ЄДРПОУ 43200484) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10, м. Київ, ЄДРПОУ 39794214) сплачений судовий збір у розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами та доповненнями), апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст судового рішення складено 05.01.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович