15.01.2026  Справа № 363/6730/25 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
15 січня 2026 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря судового засідання Підопригори Х.О., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці – адвоката Коломійця І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, доводи заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яку заявниця має намір успадкувати, до складу якої входять дві земельні ділянки, що розташовані на території Жукинської та Сувидської сільських рад Вишгородського району Київської області. На день смерті мати заявниці була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але через похилий вік, хворобу та війну фактично з початку 2022 року і по день смерті проживала разом із донькою - заявницею за адресою: АДРЕСА_1 , де заявниця піклувалася про неї, здійснювала догляд, лікувала матір та після того як вона померла, похоронила її. Маючи намір прийняти спадщину, яка залишилась після смерті матері, заявниця звернулася до державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори, але, у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не звернулася до нотаріуса упродовж шести місяців із заявою про прийняття спадщини, крім того, не довела факту постійного проживання із спадкодавцем. Матір заявниці ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно, а саме дві земельні ділянки залишила донці – заявниці по справі. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім заявниці не залишилося, брат та батько заявниці померли. А відтак, заявниця змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення заявленого нею юридичного факту, що їй потрібно для подальшого оформлення спадкових прав.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.11.2025 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд.
В судовому засіданні заявниця та її представник підтвердили обставини, викладені в заяві та просили суд її задовольнити.
Так, ОСОБА_1 повідомила суду, що дійсно її матір та вона мешкали по одній АДРЕСА_1 , заявниця в будинку за АДРЕСА_2 , а її мати ОСОБА_2 в будинку за АДРЕСА_1 . Коли почалася війна, у лютому 2022 року заявниця забрала матір до себе де вони і мешкали разом до того моменту, як матір померла – ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно залишила донці, тобто заявниці. ОСОБА_1 додала, що спадкова справа після смерті матері не заводилася, оскільки їй нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а батько заявниці та її рідний брат померли, а відтак інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має.
Допитані судом свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили в суді те, що вони сусіди заявниці, мешкають поруч з нею на одній вулиці, дійсно матір заявниці ОСОБА_2 з початку 2022 року та до моменту смерті постійно мешкала у своєї доньки ОСОБА_1 , яка її доглядала, піклувалася про неї, а потім коли матір померла, похоронила її. 
Представник заінтересованої особи - Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на те, що заінтересована особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, жодних заяв, в тому числі і щодо відкладення, заперечення проти вимог заявниці до суду не спрямувала, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду вказаної справи за відсутності представника вказаної особи.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вислухавши заявницю, її представника та свідків, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21.01.2025 року виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області – ОСОБА_2 , 1926 року народження, уродженка с. Боденьки, Вишгородського району, Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боденьки, Вишгородського району, що також підтверджується копіями лікарського свідоцтва про смерть та довідкою про причину смерті.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 - заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 - ОСОБА_5 (батько заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 - ОСОБА_6 (брат заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 підтверджується, що заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу її прізвище « ОСОБА_8 ».
Відповідно до копій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ за №652137 та серії ЯЖ за №652136 – ОСОБА_2 на праві власності належали дві земельні ділянки, площею 3 2060 га та 0,4436 га для ведення особистого селянського господарства.
Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.12.2025 року за №83697338 підтверджується, що ОСОБА_2 залишила заповіт від 22.03.1996 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області.
Зі змісту заповіту від 22.03.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області – Ампа Г.М. заповіла дві земельні ділянки, площею 3 2060 га та 0,4436 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.10.2025 року за №1202/02-31 державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Шило О. – ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання у встановлений строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , крім того, не підтверджено того, що вона на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Також зі змісту постанови нотаріуса вбачається, що відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №82812524 від 08.10.2025 року - спадкова справа до спадщини померлої ОСОБА_2 не заводилася.
Актом, складеним депутатом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 22.10.2025 року підтверджується той факт, що ОСОБА_2 мешкала разом з ОСОБА_1 , своєю донькою в АДРЕСА_2 , з 24.02.2022 року по момент смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Довідка старости Сувидського старостинського округу від 23.10.2025 року за №104 свідчить про те, що в АДРЕСА_2 , у період з 24.02.2022 року і до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживала ОСОБА_2 , 1926 року народження, разом зі своєю дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка доглядала за своєю матір`ю. Поховання ОСОБА_2 було здійснено за кошти ОСОБА_1 .

Зі змісту довідки старости Сувидського старостинського округу від 23.10.2025 року за №105 слідує, що ОСОБА_2 , 1926 року народження, зареєстрована в АДРЕСА_1 , у період з 22.10.1969 року по 21.01.2025 року.
З відповіді завідувача Вишгородської державної нотаріальної контори від 28.11.2025 року за №1441/02-14 слідує, що згідно інформації з книг обліково-довідникового характеру – спадкова справа до спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , 1926 року народження, Вишгородською державною нотаріальною конторою не заводилася.
Згідно відповіді старости Сувидського старостинського округу від 11.11.2025 року за №51 слідує, що ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрована в АДРЕСА_2 .
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.11.2025 року за №83161750 підтверджується факт того, що за параметрами запиту відносно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 – інформація про спадкову справу відсутня.
Встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем необхідно заявниці для реалізації права на оформлення спадщини після смерті матері.
Суд не вбачає наявність будь-якого спору про право у даному випадку.
Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Зокрема, згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Верховний Суд у справі за №404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Так, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в помешканні заявниці спільно, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів.
Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.
Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боденьки на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_2 .
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боденьки Вишгородського району Київської області, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області, код ЄДРПОУ: 04359643, юридична адреса: Київська область, Вишгородський район, с. Сувид, вул. Українська, 42.

Головуюча суддя О.П. Дьоміна