Кегичівський районний суд Харківської області 
Справа № 624/20/26 
№ провадження 2/624/109/26
РІШЕННЯ
іменем України
селище Кегичівка 03 лютого 2026 року 
Кегичівський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді Куст Н.М., 
за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/20/26,
ім`я (найменування) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» (далі – ТОВ агрофірма «Союзагро»,
представник відповідача: Качайло Артем Євгенійович, 
суть вимог: про стягнення відшкодування за невиконання договорів оренди земельних ділянок,
ВСТАНОВИВ:
Виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ агрофірма “Союзагро” на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 пеню за прострочення орендної плати у розмірі 6193,54 грн, за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4232,02 грн, за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 інфляційні втрати у розмірі 19801,66 грн, за договором оренди землі від 07 квітня 2008 № б/н пеню за прострочення орендної плати у розмірі 18627,07 грн, за договором оренди землі від 07 квітня 2008 № б/н три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4242,59 грн, за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року № б/н інфляційні втрати у розмірі 19851,14 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 7987,20 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 9,7756 га, кадастрові номери: - № 6323184800:05:000:0139 площею 4,8817 га; - № 6323184800:05:000:0137 площею 4,8939 га.
Щодо правовідносин згідно договору оренди земельної ділянки № 3 від 29 липня 2016 року. Між ОСОБА_1 з ТОВ агрофірма «Союзагро» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29 липня 2016 року № 3 строком на 10 років, відповідно до умов якого орендна плата вноситься у натуральній або грошовій формі у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 11237,15 грн. 
06 червня 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 267 до договору від 29 липня 2016 року № 3, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни/доповнення, зокрема про те, що строк оренди складає 20 років, орендна плата складає 4968 грн 94 коп за 1 га, або 24256 грн 87 коп за 4,8817 га та є не меншою 3% від нормативної грошової оцінки.
Оренда сплачувалась відповідачем не в повному обсязі. 
Так, рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року по справі № 624/360/25, а в подальшому постановою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року по справі № 624/360/25, було встановлено факт невиплати орендної плати у повному обсязі з урахуванням індексації, та стягнуто на користь позивача з ТОВ агрофірми «Союзагро» заборгованість (індексацію) за вищезазначеним договором оренди земельної ділянки № 3 від 29 липня 2016 року з 2019 по 2024 роки у розмірі 60971,34 грн. 
Фактична сплата заборгованості відповідачем здійснена 28 листопада 2025 року, що підтверджується квитанцією. 
Згідно пункту 10 Договору від 29 липня 2016 року № 3 орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року.
Відповідно до пункту 14 Договору від 29 липня 2016 № 3 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня. Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи штрафні санкції за наявності). У зв`язку з цим, пеня, передбачена умовами договору, є санкцією за порушення строків виконання грошового зобов`язання перед орендодавцем.
Таким чином, пеня, передбачена договором, підлягає нарахуванню на суму несплаченої орендної плати та стягненню на користь позивача як сторони, права якої порушено. 
Оскільки п. 14 договору від 29 липня 2016 № 3 передбачено відповідальність у вигляді пені, але не визначено її розмір, керуючись принципами розумності та співмірності, вважає що розрахунок пені виходячи з мінімальної ставки 0,1% за кожен день прострочення буде розумною та співмірною порушенню.
Пеня нарахована за період з 10 січня 2025 по 28 листопада 2025, тобто в межах спеціальної позовної давності, встановленої пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України, виходячи з фактичної кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме: - за 2024 рік (з 10 січня 2025 року по 28 листопада 2025 року) розмір пені дорівнює 6193,54 грн (19175,06 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(0,1 відсоток недоплаченої орендної плати/100)*323 дні прострочення = 6193,54 грн).
Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, тому до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь період прострочення виконання цього зобов`язання.
Щорічні розрахунки 3% річних за неповністю сплачену орендну плату у правильно обрахованому розмірі, а саме: - за 2019 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 411,33 грн (2317,99 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*2159 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 411,33 грн); - за 2020 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 451,56 грн (3013,67 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1823 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 451,56 грн); - за 2021 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 628,47 грн (5358,34 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1427 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 628,47 грн); - за 2022 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 1271,45 грн (14566,25 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1062 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 1271,45 грн); - за 2023 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 947,54 грн (16540,03 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*697 днів прострочення/365 кількість днів у році/100 = 947,54 грн); - за 2024 рік розмір 3% від простроченої суми 521,67 грн (19175,06 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*331 день прострочення/365 кількість днів у році/100 = 521,67 грн). 
Отже, розмір 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України на суму простроченої орендної плати за період 2019–2024 років, становить 4232,02 грн. 
Щорічні розрахунки інфляційних втрат за неповністю сплачену орендну плату (заборгованість) у правильно обрахованому розмірі, які здійснено на підставі офіційних щомісячних індексів інфляції, оприлюднених Державною службою статистики України, шляхом їх сукупного застосування, наводяться нижче, а саме: - за 2019 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 1835,85 грн (2317,99 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(179,2% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 1835,85 грн); - за 2020 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 2172,86 грн (3013,67 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(172,1% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 2172,86 грн); - за 2021 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 3423,98 грн (5358,34 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(163,9% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2024 - 100/100) = 3423,98 грн); - за 2022 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 7140,38 грн (14566,25 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(149,02% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 7140,38 грн); - за 2023 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 2927,59 грн (16540,03 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(117,7% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 2927,59 грн); - за 2024 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 2301 грн (19175,06 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(112% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року- 100/100) = 2301 грн). Відповідно до чинного законодавства, зокрема статті 625 ЦК України, сукупно калькуляційно обґрунтована сума інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості зі сплати орендної плати за період з 2019 по 2024 роки, становить 19801,66 грн.
Щодо правовідносин згідно договору оренди земельної ділянки № б/н від 07 квітня 2008 року.
Між власником і відповідачем було укладено договір земельної ділянки від 07 квітня 2008 № б/н строком на 10 років, відповідно до умов якого орендна плата вноситься у натуральній формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1489,85 грн.
22 червня 2017 року було укладено додаткову угоду № 11 до договору 07 квітня 2008 року № б/н, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни/доповнення, зокрема про те, що строк оренди продовжено до 15 січня 2024 року, орендна плата складає 3726 грн 71 коп за 1 га, або 18238 грн 15 коп за 4,8939 га та є не меншою 3% від нормативної грошової оцінки. 
06 червня 2018 року було укладено додаткову угоду № 268 до договору від 07 квітня 2008 року № б/н, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни/доповнення, зокрема про те, що строк оренди складає 26 років, орендна плата складає 4968 грн 94 коп за 1 га, або 24317 грн 50 коп за 4,8939 га. та є не меншою 3% від нормативної грошової оцінки. 
Оренда сплачувалась але не в повному обсязі. 
Так, рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року по справі № 624/360/25, а в подальшому постановою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 по справі № 624/360/25, було встановлено факт невиплати орендної плати у повному обсязі з урахуванням індексації, та стягнуто на користь власника з відповідача заборгованість (індексацію) за вищезазначеним договором оренди землі від 07 квітня 2008 року № б/н з 2019 по 2024 роки у розмірі 61123,74 грн.
Кошти відповідачем для розрахунку за користування земельними ділянками внесені 28 листопада 2025 року на картковий рахунок власника, у сумі 94013,22 грн з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів, що підтверджується квитанцією. 
Згідно п. 11 Договору від 07 квітня 2008 року № б/н орендна плата вноситься не пізніше 31 числа останнього у звітному році місяця. 
Відповідно до п. 14 договору від 07 квітня 2008 № б/н у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. 
Пеня нарахована за період з 10 січня 2025 року по 28 листопада 2025 року, тобто в межах спеціальної позовної давності, встановленої пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України, виходячи з фактичної кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме: - за 2024 рік (з 10 січня 2025 року по 28 листопада 2025 року) розмір пені дорівнює 18627,07 грн (19222,98 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(0,3 відсотка недоплаченої орендної плати/100)*323 дні прострочення = 18627,07 грн).
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, тому до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь період прострочення виконання цього зобов`язання. 
Щорічні розрахунки 3% річних за неповністю сплачену орендну плату у правильно обрахованому розмірі, а саме: - за 2019 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 412,36 грн (2323,78 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*2159 днів прострочення/365 кількість днів у році/100 = 412,36 грн); - за 2020 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 452,68 грн (3021,21 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1823 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 452,68 грн); - за 2021 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 630,04 грн (5371,74 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1427 днів прострочення/365 кількість днів у році/100 = 630,04 грн); - за 2022 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 1274,63 грн (14602,66 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1062 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 1274,63 грн); - за 2023 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 949,91 грн (16581,37 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*697 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 949,91 грн); - за 2024 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 522,97 грн (19222,98 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*331 день прострочення/365 кількість днів у році/100 = 522,97 грн). 
Отже, розмір 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України на суму простроченої орендної плати за період 2019–2024 років, становить 4242,59 грн. 
Також, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2019–2024 роки, що є порушенням умов договору оренди, позивач відповідно до ст. 625 ЦК України має право на стягнення інфляційних втрат, спричинених затримкою платежів. 
Щорічні розрахунки інфляційних втрат за неповністю сплачену орендну плату (заборгованість) у правильно обрахованому розмірі, які здійснено на підставі офіційних щомісячних індексів інфляції, оприлюднених Державною службою статистики України, шляхом їх сукупного застосування, а саме: - за 2019 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 1840,43 грн (2323,78 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(179,2% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2024 року- 100/100) = 1840,43 грн); - за 2020 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 2178,29 грн (3021,21 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(172,1% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 2178,29 грн); - за 2021 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 3432,54 грн (5371,74 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(163,9% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 3432,54 грн); - за 2022 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 7158,22 грн (14602,66 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(149,02% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2022 по 31 грудня 2024 - 100/100) = 7158,22 грн); - за 2023 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 2934,90 грн (16581,37 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(117,7% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2023 по 31 грудня 2024 - 100/100) = 2934,90 грн); - за 2024 рік розмір інфляційних втрат від несплаченої суми дорівнює 2306,76 грн (19222,98 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(112% сукупний індекс інфляції з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 року - 100/100) = 2306,76 грн). 
Відповідно до чинного законодавства, зокрема статті 625 ЦК України, сукупно калькуляційно обґрунтована сума інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості зі сплати орендної плати за період з 2019 по 2024 роки, становить 19851,14 грн.
Зауважує, щодо строків позовної давності, відповідно до частини 1 статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно з вимогами статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Положеннями частини 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вперше орендну плату від відповідача, після укладення Додаткової угоди від 06 червня 2018 року № 267 до Договору оренди від 29 липня 2016 року № 3 та Додаткової угоди від 06 червня 2018 № 268 до Договору оренди від 29 липня 2016 року № б/н, власник отримав у ІV кварталі 2018 року, тому з того часу мав довідатися про порушення свого права в частині недоплати індексації за 2018 рік Відповідно до статті 29 Закону України “Про захист населення від інфекційних хвороб” з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 № 291, від 29 квітня 2020 року № 313 та від 04 травня 2020 року№ 332 постановлено (поміж-іншим), установити з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року на усій території України карантин.
02 квітня 2020 року Президент України підписав Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)”. Закон опубліковано і він набрав законної сили. Відповідно до пункту 11 Закону під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), Розділ “Прикінцеві та перехідні положення” ЦК України (Відомості Верховної Ради України, 2003р., №№ 40-44, стаття 356) доповнено пунктами 12-14 такого змісту: “12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину”.
Пізніше, 15 березня 2022 року Верховною радою України було прийнято Закон України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану”, який набрав чинності з 17 березня 2022 року. Вказаним Законом було доповнено розділ “Прикінцеві та перехідні положення” ЦК України пунктом 19 такого змісту: “У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії”. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
У відповіді на відповідь зазначено позивачем, що у відзиві не було спростовано твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а сам поданий відповідачем відзив не має на меті встановлення істини у справі, а спрямований виключно на штучне зменшення обсягу відповідальності за прострочене грошове зобов`язання. Не містить належного спростування позовних вимог по суті та зводиться до спроби арифметичного зменшення обсягу відповідальності шляхом застосування методично та юридично неправильних підходів до: виконання грошового зобов`язання за багаторічне порушення його виконання; нарахування трьох відсотків річних; визначення бази відповідальності у разі часткових оплат. 
При цьому відповідач не заперечує факту прострочення, строку виконання грошового зобов`язання та самого обов`язку зі сплати орендної плати, що має істотне значення для правильного вирішення спору. Не заперечує саму правову підставу позову, натомість відзив зводиться до маніпулятивного способу розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, який не відповідає правовій природі відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України. 
Щодо неправомірного зменшення відповідачем періоду та бази нарахування пені відповідач помилково обмежує період нарахування пені шістьма місяцями, посилаючись на положення ч.6 ст.232 ГК України та правові висновки, сформульовані у господарських спорах. Однак спірні правовідносини є цивільними, виникли між фізичною особою та юридичною особою з договорів оренди землі, а тому до них не підлягають застосуванню норми ГК України щодо обмеження строку нарахування штрафних санкцій. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що обмеження, передбачені статтею 232 ГК України, застосовуються виключно у сфері господарських правовідносин і не поширюються на цивільні зобов`язання. 
Отже, посилання відповідача на шестимісячний строк є безпідставним і не може бути враховане судом. Крім того, відповідач фактично самовільно визначає початок та кінець періоду прострочення, ігноруючи те, що прострочення тривало до моменту фактичного виконання зобов`язання, тобто до 28 листопада 2025 року. 
Щодо помилкового визначення відповідачем бази та періоду прострочення грошового зобов`язання (3% річних та інфляційні втрати). ТОВ агрофірма «Союзагро» заперечуючи проти розміру 3% річних та інфляційних втрат, виходить із хибного припущення про існування окремих самостійних грошових зобов`язань за кожен рік оренди. Такий підхід суперечить положенням статті 625 ЦК України та усталеній судовій практиці. Як встановлено рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 у справі № 624/360/25, відповідач протягом кількох років систематично недоплачував орендну плату, внаслідок чого утворилася єдина сукупна заборгованість, розмір якої був остаточно визначений судом. Сам відповідач визнає, що зобов`язання зі сплати цієї заборгованості виконано лише 28 листопада 2025 року, що свідчить про триваючий характер прострочення щодо всієї суми боргу. 
Таким чином, до моменту фактичного виконання зобов`язання відповідач перебував у стані прострочення щодо всієї суми боргу, незалежно від року її виникнення. 
Отже, 3% річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню: - на всю суму заборгованості; - за весь період прострочення; - до моменту фактичного виконання зобов`язання. Запропонований відповідачем підхід — шляхом поділу боргу на умовні «річні частини» — не ґрунтується на законі, не передбачений жодною нормою ЦК України та призводить до необґрунтованого зменшення відповідальності боржника
Щодо доводів відповідача про судовий збір доводи відповідача щодо нібито неправильного визначення розміру судового збору є похідними від його помилкового бачення ціни позову. Оскільки заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. 
Позиція відповідача.
Представник відповідача подав відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив обґрунтований тим, що рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року у справі № 624/360/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ агрофірма «СОЮЗАГРО» про стягнення невиплаченої індексації за договорами оренди та розірвання договорів оренди землі позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково – стягнуто з ТОВ агрофірма «СОЮЗАГРО» на користь ОСОБА_1 невиплачену індексацію за договорами оренди землі №3 від 29 липня 2016 року, № б/н від 07 квітня 2008 року в загальній сумі 122095,08 грн, у тому числі: недоплата за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 у 2019 році - 2317,99 грн, 2020 році - 3013,67 грн; 2021 році - 5358,34, 2022 році - 14566,25 грн; у 2023 році - 16540,03 грн, у 2024 році - 19175,06 грн (всього 60971,34 грн). Недоплата за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року № б/н у 2019 році - 2323,78 грн, 2020 році - 3021,21 грн; 2021 році - 5371,74 грн, 2022 році - 14602,66 грн; у 2023 році - 16581,37 грн, у 2024 році 19222,98 грн (всього 61123,74 грн). Разом по договорам оренди землі 122095,08 грн.
Відповідач не погоджується з розміром пені, розрахованої позивачем у позовній заяві, з наступних підстав.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період за який сплачується пеня. Отже, аналіз ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», норми якого є імперативними, дає підстави для висновку, що загальний розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України. Відповідно до розділу ІІІ «Облікова (ключова) ставка Національного банку» Положення про процентну політику Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 21 квітня 2016 року № 277 (у редакції постанови Правління Національного банку України 26 серпня 2021 року № 90 облікова (ключова) ставка Національного банку (далі - облікова ставка) застосовується в значенні, визначеному Законом України “Про Національний банк України” та є основним інструментом грошово-кредитної політики, за допомогою якого Національний банк досягає її цілей. Облікова ставка є основним індикатором змін у грошово-кредитній політиці. Облікова ставка встановлюється на основі підготовлених Національним банком комплексного аналізу та прогнозу макроекономічного, монетарного та фінансового розвитку. Рішення щодо розміру облікової ставки затверджується Правлінням Національного банку на черговому або позачерговому засіданні з питань монетарної політики після обговорення на засіданні Комітету з монетарної політики. Національний банк оприлюднює розмір облікової ставки на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку. Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Національного банку України https://bank.gov.ua/ua/monetary/archive-rish (загальнодоступна інформація) розмір облікової ставки НБУ за період з 01 січня 2025 року по цей час складає: 2025 рік: з 12 грудня 15,5 % річних, з 24 жовтня 15,5 % річних, з 12 вересня -15,5 % річних; з 25 липня - 15,5 % річних; з 06 червня 2025 року – 15,5 % річних; з 18 квітня – 15,5 % річних; з 07 березня -15,5% річних; з 24 січня -14,5% річних. За 2024 рік: з 13 грудня 13,5 % річних.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, чинної у період прострочення. Це означає, що навіть якщо в договорі передбачено більший розмір пені, фактично стягнути можна не більше встановленого законом обмеження. Розрахунок пені здійснюється за формулою: Пеня = Сума боргу х (Подвійна облікова ставка НБУ / 100) х (Кількість днів прострочення / Кількість днів у році).
Пеня нарахована за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року, в межах спеціальної позовної давності, встановленої пунктом 1 частини другої ст. 258 ЦК України. 
Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Умовами договорів оренди землі встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня за кожен день прострочення. 
За умовами договорів оренди землі граничний строк виконання зобов`язання до 31 грудня поточного року, отже початок перебігу прострочення зобов`язання настає з 01 січня наступного року. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість періоду нарахування штрафних санкцій. Проте його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 910/4164/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 903/962/17, від 07 червня 2019 року у справі № 910/23911/16, від 13 вересня 2019 року у справі № 902/669/18). 
Окрім того, у спірних правовідносинах договори оренди землі не містили чітко визначеного періоду нарахування пені та вказівки на момент припинення її нарахування.
Відповідно до ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Постанова ВП ВС від 08 червня 2022 № 2-591/11 (14-31цс21): 77. Велика Палата Верховного Суду нагадує, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. 78. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. 79. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. 80. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105). 81. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12- 62гс19, пункт 6.27) застосування аналогії дозволило замінити одного відповідача двома, що і забезпечило справедливість постанови. 82. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії. 
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові ВП ВС від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22 у разі використання в договорі лише формулювання про нарахування пені «за кожен день прострочення» за відсутності застережень про період чи строк, за який нараховується пеня, таке нарахування припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України. З урахуванням норм ГК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втрата чинності 28 серпня 2025 року) за загальновизнаним правилом нарахування штрафних санкцій, у тому числі пені припиняється після спливу 6-ти місячного строку від моменту, коли зобов`язання підлягало виконанню. 
Отже, період нарахування пені в межах позовних вимог складає з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.
Розрахунок пені за договором оренди землі від 29 липня 2016 року №3: за період з 01 січня 2025 року по 23 січня 2025 року (23 дні прострочення), подвійна ставка НБУ, % річних - 27, розмір пені 326,24 грн; за період з 24 січня 2025 року по 06 березня 2025 року (42 дні прострочення), подвійна ставка НБУ, % річних - 29, розмір пені - 639,87 грн; за період з 07 березня 2025 року по 30 червня 2025 року (116 дні прострочення), подвійна ставка НБУ, % річних - 31, розмір пені - 1889,14 грн. Розмір заборгованості за вказані періоди за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 - 19175,06 грн. Всього пені за цим договором – 2855,25 грн.
Розрахунок пені за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року: за період з 10 січня 2025 року по 23 січня 2025 року (23 дні прострочення), подвійна ставка НБУ, % річних -27, розмір пені 327,05 грн; за період з 24 січня 2025 року по 06 березня 2025 року (42 дні прострочення), подвійна ставка НБУ, % річних -29, розмір пені - 641,47 грн; за період з 07 березня 2025 року по 30 червня 2025 року (116 дні прострочення), подвійна ставка НБУ, % річних -31, розмір пені- 1893,86 грн. 
Розмір заборгованості за вказані періоди за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року -19222,98 грн. Всього пені за цим договором – 2862,38 грн.
Отже, розмір пені за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі від 29 липня 2016 року №3 склав 2855,25 грн, розмір пені за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі від 07 квітня 2008 №б/н склав 2862,38 грн. 
Відповідач не погоджується з розміром трьох відсотків річних та інфляційних втрат, розрахованих позивачем у позовній заяві, виходячи з наступного. 
Строк виконання зобов`язання за договорами оренди землі – до 31 грудня поточного року.
Зважаючи на те, що граничним строком виплати орендної плати за землю відповідно до умов договорів є 31 грудня поточного року та станом на вказану дату орендар свого обов`язку щодо виплати орендної плати орендодавцю не виконав, то саме з 01 січня наступного року розпочався період за який позивач має право вимагати сплати інфляційних втрат та 3 процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до мотивувальної частини рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року у справі № 624/360/25 розмір орендної плати з урахуванням індексу інфляції складав: за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 з наступними змінами та доповненнями, внесеними до нього: у 2019 році – 26574,86 грн, недоплата становить 2317,99 грн; у 2020 році – 27 270,54 грн, недоплата становить 3013,67 грн; у 2021 році – 29 615,21 грн, недоплата становить 5 358,34 грн; у 2022 році – 38823,12 грн, недоплата становить 14566,25 грн; у 2023 році – 40 796,90 грн, недоплата становить 16 540,03 грн; у 2024 році – 43 431,93 грн, недоплата становить 19 175,06 грн. За договором оренди землі від 07 квітня 2008 року № б/н з наступними змінами та доповненнями, внесеними до нього: у 2019 році – 26641,28 грн, недоплата становить 2323,78 грн; у 2020 році – 27 338,71 грн, недоплата становить 3021,21 грн; у 2021 році – 29 689,24 грн, недоплата становить 5371,74 грн; у 2022 році – 38 920,16 грн, недоплата становить 14 602,66 грн; у 2023 році – 40 898,87 грн, недоплата становить 16 581,37 грн; у 2024 році – 43 540,48 грн, недоплата становить 19 222,98 грн. Зобов`язання по сплаті заборгованості відповідач виконав 28 листопада 2025 року. 
Розрахунок 3 відсотків річних та інфляційних втрат наведені наступні за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3: рік оренди – 2019, сума недоплаченої оренди - 2317,99 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2019 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2020 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 2158, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 411,14, індекс інфляції за період прострочення - 1,854, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 1979,56 грн.
Рік оренди – 2020, сума недоплаченої оренди - 3013,67 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2020 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2021 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 1792, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 443,88, індекс інфляції за період прострочення - 1,766, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 2308,47. 
Рік оренди – 2021, сума недоплаченої оренди - 5358,34 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2021 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2022 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 1427, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 628,47 грн, індекс інфляції за період прострочення - 1,605, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 3241,80 грн.
Рік оренди – 2022, сума недоплаченої оренди - 14566,3 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2022 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2023 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 1062, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 1271,45, індекс інфляції за період прострочення - 1,268, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 3903,76 грн.
Рік оренди – 2023, сума недоплаченої оренди - 16540 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2023 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2024 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 697, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 947,54 грн, індекс інфляції за період прострочення - 1,207, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 3423,79 грн.
Рік оренди – 2024, сума недоплаченої оренди - 19175,1 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2024 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2025 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 331, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 521,67, індекс інфляції за період прострочення -1,077, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 1476,48 грн.
Всього: 3% річних становить 4224,15 грн, інфляційні втрати за період прострочення 16333,86 грн.
Розрахунок 3 відсотків річних та інфляційних втрат наведені наступні за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року № б/н: рік оренди – 2019, сума недоплаченої оренди - 2323,78 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2019 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2020 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 2158, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 412,17, індекс інфляції за період прострочення - 1,854, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 1984,51 грн.
Рік оренди – 2020, сума недоплаченої оренди - 3021,21 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2020 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2021 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 1792, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 444,99, індекс інфляції за період прострочення - 1,766, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 2314,25. 
Рік оренди – 2021, сума недоплаченої оренди - 5371,74 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2021 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2022 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 1427, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 630,04 грн, індекс інфляції за період прострочення - 1,605, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 3249,90 грн.
Рік оренди – 2022, сума недоплаченої оренди - 14602,66 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2022 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2023 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 1062, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 1274,63, індекс інфляції за період прострочення - 1,268, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 3913,51 грн.
Рік оренди – 2023, сума недоплаченої оренди -16581,37 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2023 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2024 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 697, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 949,91, індекс інфляції за період прострочення - 1,207, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 3432,34 грн.
Рік оренди – 2024, сума недоплаченої оренди - 19222,98 грн, строк виконання зобов`язання до 31 грудня 2024 року, період прострочення зобов`язання 01 січня 2025 року по 27 листопада 2025 року, кількість днів прострочення зобов`язання – 331, розрахунок 3 % річних від простроченої суми, грн (ст.2*3%/365*ст.5) - 522,97, індекс інфляції за період прострочення - 1,077, розрахунок інфляційних втрат за період прострочення грн (ст.2* ст.7 – ст.2) – 1480,17 грн.
Всього: 3% річних становить 4234,71 грн, інфляційні втрати за період прострочення 16374,68 грн.
Таким чином, всі наведені за текстом позову розрахунки щодо пені, інфляційних збитків та 3% річних є арифметично невірними, оскільки зроблені на підставі хибних вихідних даних. 
Отже, розмір пені за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі від 29 липня 2016 №3 склав 2855,25 грн - розмір пені за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі від 07 квітня 2008 №б/н склав 2862,38 грн; розмір 3 відсотків річних від простроченої суми за договором оренди землі від 29 липня 2016 №3 склав 4224,15 грн; розмір 3 відсотків річних від простроченої суми за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року №б/н склав 4234,71 грн; розмір інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором оренди землі від 29 липня 2016 №3 склав 16333,86 грн; розмір інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором оренди землі від 07 квітня 2008 №б/н склав 16374,68 грн. Загальний розмір інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення виконання зобов`язання за договорами оренди землі від 07 квітня 2008 року №б/н та від 29 липня 2016 року №3 склав 46885,03 грн. 
Також, вказує, що не погоджується із вказаною ціною позову та судовим збором, оскільки відповідно до частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою – підприємцем, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову складає 72 948,02 грн (6193,54 грн + 4232,02 грн + 19801,66 грн +18627,07 грн +4242,59 грн +19851,14 грн). Станом на 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні встановлено у розмірі 3328 гривень (загальнодоступна інформація, джерело інформації: https://index.minfin.com.ua/ua/labour/wagemin/).
Отже розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру із ціною позову 72948,02 грн, складає 1331,20 грн.
Відповідач вважає, що всі наведені за текстом позову розрахунки щодо розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних є арифметично невірними, оскільки зроблені на підставі хибних вихідних даних.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
12 січня 2026 року позивач звернувся до суду з позовом.
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 лютого 2026 року.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того:
позивач - позовні вимоги підтримує повністю;
представник відповідача – не визнає вимоги, просить прийняти рішення з урахування позиції викладеної у відзиві та запереченні.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 4,8939 га, кадастровий номер: 6323184800:05:000:0137 (що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО № 726317 та витягом з державного реєстру речових прав № 402305576 від 05 листопада 2024 року (копія, а.с.9-10) та земельну ділянку площею 4,8817 га, кадастровий номер: 6323184800:05:000:0139 (що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАІ № 022584 та інформаційною довідкою № 55130675 від 15 березня 2016 року (копія, а.с.11-13).
Відповідно до договору оренди землі № 3 від 29 липня 2016 року ОСОБА_1 передав ТОВ агрофірма «Союзагро» земельну ділянку загальною площею 4,8817 га, кадастровий номер: 6323184800:05:000:0139 строком на 10 років (п. 8 цього договору). Орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі, у розмірі 7,0% від грошової оцінки, що складає 11237 грн 15 коп за один рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (п. 10-11 цього договору). Відповідно до п. 14 цього договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня. Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за наявності) (а.с.14-15).
Матеріали справи містять також додатки до договору № 3, а саме додаток, щодо натуральної видачі продукції за використання землі (копія, а.с. 16), акт передачі прийому земельної ділянки згідно з договором (а.с.16 зворотної сторінки), акт визначення меж земельної ділянки в натурі (а.с.17).
Згідно додаткової угоди №267 від 06 червня 2018 року до договору оренди землі № 3 від 29 липня 2016 року ОСОБА_1 та ТОВ агрофірма «Союзагро» погодили наступні зміни п. 2 договору викладено в такій редакції пункт 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,8817 гектарів, у тому числі ріллі 4,8817 га, кадастровий номер 6323184800:05:000:0139 розташована на території Рояківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та вирощування сільськогосподарської продукції. Пункт 8 договору договір укладено на 20 (двадцять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди землі, цей договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Пункт 9 договору щорічна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4968 грн 94 коп за 1 га земельної ділянки за один повний рік оренди, що складає 24256 грн 87 коп з урахуванням податків та є не менше, ніж 3% від нормативної грошової оцінки, із якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. За перший та останній роки оренди орендна плата сплачується пропорційно фактичній кількості днів оренди. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Сторони дійшли згоди, що у разі закінчення дії Договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної ділянки продовжується до завершення збирання врожаю. Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність (копія, а.с.18).
Договір оренди землі № 3 зареєстровай в Державному реєстрі речових прав – 29 липня 2016 року, а додаткова угода №268 до цього договору зареєстрована 12 червня 2018 року що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу №127178508 від 12 червня 2018 року (копія, а.с.19).
07 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро» укладено договір оренди землі № б/н, на земельну ділянку площею 4,89 га строком на 10 років (п. 8 цього договору), орендна плата вноситься у натуральній формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1489,85 грн (п. 9 цього договору). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 цього договору). Орендна плата вноситься не пізніше 31 числа останнього у звітному році місяця (п.11 цього договору). Розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції (п. 13 цього договору). Відповідно до п. 14 цього договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення (копія, а.с.20-22). 
До цього ж договору долучено акт встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с.23), акт передачі-прийому земельної ділянки згідно з договором (а.с.50), витяг з технічної документації НГО (а.с.23 зворотної сторінки), довідка відділу земельних ресурсів у Кегичівському районі Харківської області, щодо наявності кадастрового номеру у земельної ділянки ОСОБА_2 , а саме кадастровий номер: 6323184800:05:000:0137 (копія, а.с.26 зворотної сторінки).
22 червня 2017 року між ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 11 до договору 07 квітня 2008 року № б/н, сторони, уклали цю додаткову угоду про нижченаведене: Пункт 8. Строк дії договору оренди продовжити до 15 січня 2024 року. Пункт 2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,8939 га, утому числі ріллі 4,8939 га, має кадастровий номер 6323184800:05:000:0137. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3726 грн 71 коп за 1 га земельної ділянки за один повний рік оренди, що складає 18238 грн 15 коп з урахуванням податків та є не менше ніж 3% від нормативної грошової оцінки. Пункт 41 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Ця додаткова угода набирає чинності з дня її підписання сторонами (копія, а.с.24). 
Згідно додаткової угоди №268 від 06 червня 2018 року до договору оренди землі № б/н від 07 квітня 2008 року ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро» погодили наступні зміни п. 2 договору викладено в такій редакції пункт 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,8939 гектарів, у тому числі ріллі 4,8939 га, кадастровий номер 6323184800:05:000:0137 розташована на території Рояківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та вирощування сільськогосподарської продукції. Пункт 8 договору договір укладено на 26 ( двадцять шість) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди землі, цей договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Пункт 9 договору щорічна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4968 грн 94 коп за 1 га земельної ділянки за один повний рік оренди, що складає 24317 грн 50 коп з урахуванням податків та є не менше, ніж 3% від нормативної грошової оцінки, із якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. За перший та останній роки оренди орендна плата сплачується пропорційно фактичній кількості днів оренди. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Сторони дійшли згоди, що у разі закінчення дії Договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної ділянки продовжується до завершення збирання врожаю. Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність (копія, а.с.25).
Додаткова угода № 268 від 06 червня 2018 року була зареєстрована в державному реєстрі речових прав 12 червня 2018 року, що підтверджується витягом № 127180316 від 12 червня 2018 року (копія, а.с.26).
Відповідно до копії рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року, справа № 624/360/25 стягнуто з ТОВ агрофірма "Союзагро" на користь ОСОБА_1 невиплачену індексацію за договорами оренди землі № 3 від 29 липня 2016 року, № б/н від 07 квітня 2008 року в загальні сумі 122095,08 грн, без вирахування податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.27-36), що було переглянуто 26 листопада 2026 року Харківським апеляційним судом (постанова Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року, справа № 624/260/25 рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року - змінено, виключивши з резолютивної частини рішення словосполучення «без вирахування податків та інших обов`язкових платежів». В іншій частині рішення залишено без змін, копія, а.с. 37-39), встановлено наступне:
Розмір недоплаченої орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 3 від 29 липня 2016 року з наступними змінами та доповненнями внесеними до нього, з урахуванням індексу інфляції, складав: у 2019 році - недоплата становить 2317,99 грн. У 2020 році - недоплата становить 3013,67 грн. У 2021 році - недоплата становить 5358,34 грн. У 2022 році - недоплата становить 14566,25 грн. У 2023 році - недоплата становить 16540,03 грн. У 2024 році - недоплата становить 19175,06 грн.
Розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки № б/н від 07 квітня 2008 року з наступними змінами та доповненнями внесеними до нього, з урахуванням індексу інфляції, складав: у 2019 році - недоплата становить 2323,78 грн. У 2020 році - недоплата становить 3021,21 грн. У 2021 році - недоплата становить 5371,74 грн. У 2022 році - недоплата становить 14602,66 грн. У 2023 році - недоплата становить 16581,37 грн. У 2024 році - недоплата становить 19222,98 грн.
Відповідно до платіжних інструкцій № 1319, №1318 від 28 листопада 2025 року ТОВ агрофірма «Союзагро» перерахувало позивачу ОСОБА_1 - 94013,22 грн індексацію за договорами оренди землі, згідно справи № 624/360/25 та 4844,80 грн – витрати по сплаті судового збору, згідно справи № 624/360/25 (а.с. 62 зворотної сторінки).
Згідно платіжних інструкцій № 1321, № 1320 від 28 листопада 2025 року згідно справи № 624/360/25 ТОВ агрофірма «Союзагро» перерахувало податки на доходи за договорами землі 21977,11 грн та 6104,75 грн – військового збору за індексацію за договорами оренди (а.с.62).
Судом також досліджено роздруківку надану представником відповідача Мінфіну, а саме зведену таблицю споживчих цін за 2018-2025 роки (а.с.57) та роздруківку облікової ставки НБУ за 2024 та 2025 рік (а.с.61).
Суд дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, а також доводи кожної сторони, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. 
Згідно зі ст. 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Згідно зі ст. 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України “Про оренду землі” істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. 
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України “Про оренду землі” орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. 
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК). 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами 1, 3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення пені за договором оренди землі № 3 від 29 липня 2016 року.
Відповідно до пункту 14 Договору від 29 липня 2016 № 3 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня. Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи штрафні санкції за наявності).
У зв`язку з цим, пеня, передбачена умовами договору, є санкцією за порушення строків виконання грошового зобов`язання перед орендодавцем.
Таким чином, пеня, передбачена договором, підлягає нарахуванню на суму несплаченої орендної плати та стягненню на користь позивача як сторони, права якої порушено. 
Оскільки пунктом 14 Договору № 3 від 29 липня 2016 року передбачено відповідальність у вигляді пені, але не визначено її розмір, то позивач зазначає, що керуючись принципами розумності та співмірності, вважає що розрахунок пені виходячи з мінімальної ставки 0,1% за кожен день прострочення буде розумною та співмірною порушенню.
Позивач просить стягнути нараховану пеню за період з 10 січня 2025 по 28 листопада 2025 року, тобто в межах спеціальної позовної давності, встановленої пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України, виходячи з фактичної кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме: - за 2024 рік (з 10 січня 2025 року по 28 листопада 2025 року) розмір пені дорівнює 6193,54 грн (19175,06 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(0,1 відсоток недоплаченої орендної плати/100)*323 дні прострочення = 6193,54 грн).
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення пені за договором оренди землі № б/н від 07 квітня 2008 року.
Відповідно до пункту 14 договору від 07 квітня 2008 № б/н у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. 
Позивач просить стягнути нараховану пеню з 10 січня 2025 року по 28 листопада 2025 року, тобто в межах спеціальної позовної давності, встановленої пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України, виходячи з фактичної кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме: - за 2024 рік (з 10 січня 2025 року по 28 листопада 2025 року) розмір пені дорівнює 18627,07 грн (19222,98 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*(0,3 відсотка недоплаченої орендної плати/100)*323 дні прострочення = 18627,07 грн).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Суд погоджується з такими розрахунками позивача, оскільки факт недоплати орендної плати за 2024 рік за договорами оренди № 3 від 29 липня 2016 року у сумі 19175,06 грн, та за договором б/н від 07 квітня 2008 року у сумі 19222,98 грн, було встановлено саме остаточним рішенням суду апеляційної інстанції 26 листопада 2025 року, а саме постановою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2026 року у справі № 624/360/25). 
Тобто остаточно встановлене порушене право саме судовим рішенням 26 листопада 2026 року.
А отже, посиланням позивача є вірним, що стягується пеня в межах спеціальної позовної давності, встановленої пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України.
Також, щодо нарахування за договором № 3 від 29 липня 2016 року пені виходячи із мінімальної ставки 0,1% за кожен день прострочення. Якщо розмір пені не визначений договором, проте п. 14 цього ж договору передбачена відповідальність у вигляді пені, то застосування мінімальної ставки - 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення є розумним і співмірним до шкоди.
Щодо застосування пені у розмірі у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення також є правомірним, оскільки це передбачено пунктом 14 договору від 07 квітня 2008 № б/н (враховуючи ст. 627 ЦК України свобода договору . Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості).
Суд, критично відноситься на заперечення відповідача, щодо обмеження пені подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня з посиланням на ст. 3 Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та посилання на практику, що обмеження 6 місячним строком.
Такі доводи відповідача, суд відхиляє, з огляду на наступне: у даній справі спір виник між фізичною особою - позивачем та юридичною особою - відповідачем, а тому необхідно керуватися нормами ЦК України та договірними відносинами.
Посилання відповідача на практику господарських судів щодо припинення нарахування пені після 6 місяців не є обов`язковим у цивільних відносинах між фізичною та юридичною особою.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтвердила, що обмеження, встановлені частиною 6 ст. 232 ГУ України (зокрема, щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання лише за шість місяців), застосовуються у сфері господарського правовідносин між суб`єктами господарювання.
Така ж позиція висловлена, зокрема і у постанові Великої Палати Верховного суду від 5 червня 2024 року, справа № 910/14524/22, провадження № 12-4гс24 щодо строку нарахування відсотків або пені на підставі частини десятої статті 238 ГПК України.
137. Такі обмеження діють щодо господарських зобов`язань в частині нарахування штрафних санкцій, визначених частиною шостою статті 232 ГК України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Суд повністю погоджується із розрахунком позивача щодо стягнення пені за договорами оренди № 3 від 29 липня 2016 року у сумі 6193,54 грн та договором оренди №б/н від 07 квітня 2008 року у розмірі 18627,07 грн, ці розрахунки здійснені на підставі норм ЦК України та договірних відносинах погоджених сторонами.
Щодо позовних вимог стягнення 3 % річних від простроченої суми за договорами оренди № 3 від 29 липня 2016 року у сумі 4232,02 грн та за договором № б/н від 07 квітня 2008 року у сумі 4242,59 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проаналізувавши розрахунки надані сторонами, судом встановлено, оскільки виплата недоплаченої орендної плати (на підставі рішення суду справа №624/360/25) відбулося 28 листопада 2025 року, то кінцевим терміном вірно зазначено 27 листопада 2025 року, у розрахунках наданих сторонами кількість днів прострочення виконання зобов`язання проведено ідентично з 2021 року по 2024 рік. Проте невірно вказано позивачем кількість днів прострочення за 2019 рік та 2020 рік, оскільки судом самостійно прораховано то вірний розрахунок є наданий відповідачем, а саме: 
За договором оренди № 3 від 29 липня 2016 року:
- за 2019 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 411,14 грн (2317,99 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*2158 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 411,14 грн);
- за 2020 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 443,88 грн (3013,67 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1792 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 443,88 грн);
- за 2021 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 628,47 грн (5358,34 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1427 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 628,47 грн); 
- за 2022 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 1271,45 грн (14566,25 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1062 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 1271,45 грн); 
- за 2023 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 947,54 грн (16540,03 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*697 днів прострочення/365 кількість днів у році/100 = 947,54 грн); 
- за 2024 рік розмір 3% від простроченої суми 521,67 грн (19175,06 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*331 день прострочення/365 кількість днів у році/100 = 521,67 грн). 
Отже, розмір 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України на суму простроченої орендної плати за договором оренди № 3 від 29 липня 2016 року за період 2019–2024 років, становить 4224,15 грн. 
За договором оренди № б/н від 07 квітня 2008 року: 
- за 2019 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 412,17 грн (2323,78 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*2158 днів прострочення/365 кількість днів у році/100 = 412,17 грн);
- за 2020 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 443,88 грн (3021,21 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1792 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 443,88 грн); 
- за 2021 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 630,04 грн (5371,74 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1427 днів прострочення/365 кількість днів у році/100 = 630,04 грн);
- за 2022 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 1274,63 грн (14602,66 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*1062 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 1274,63 грн); 
- за 2023 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 949,91 грн (16581,37 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*697 дні прострочення/365 кількість днів у році/100 = 949,91 грн);
- за 2024 рік розмір 3% від простроченої суми дорівнює 522,97 грн (19222,98 грн розмір недоплаченої частини орендної плати*3 відсотки річних*331 день прострочення/365 кількість днів у році/100 = 522,97 грн). 
Отже, розмір 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України на суму простроченої орендної плати за договором оренди № б/н від 07 квітня 2008 року за період 2019–2024 років, становить 4234,71 грн. 
Щодо позовних вимог стягнення інфляційних втрат за договором оренди № 3 від 29 липня 2016 року у сумі 19801,66 грн та за договором № б/н від 07 квітня 2008 року у сумі 19851,14 грн.
Перевіривши розрахунки надані сторонами, суд вважає, що розрахунки надані відповідачем є вірним, оскільки згідно обох договорів граничним строком виплати орендної плати є 31 грудня поточного року, то саме з 01 січня наступного року розпочинається період за який позивач має право вимагати сплати інфляційних втрат, та кінцевим терміном буде саме 27 листопада 2025 року (оскільки погашення заборгованості було 28 листопада 2025 на підставі рішення суду справа № 624/360/25), а відповідач неправильно розпочав обраховувати термін з 01 січня 2019 року.
Отже суд погоджується із розрахунком наданим відповідачем і становить за договором оренди № 3 від 29 липня 2016 року у сумі 16333,86 грн та за договором № б/н від 07 квітня 2008 року у сумі 16374,68 грн.
Відповідно до вимог ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Так, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 7986,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №8615-7140-2970-7856. (а.с.6).
Так позовна заява містить дві вимоги майнового характеру, оскільки заявлено відносно двох окремих договорів оренди землі: № 3 від 29 липня 2023 року відносно якого заявлено стягнення пені, 3 відсотки річних, інфляційні втрати за цим договором на загальну суму 30227,22 грн (що є похідними до договору); за договором оренди б/н від 07 квітня 2008 року відносно якого заявлено стягнення пені, 3 відсотки річних, інфляційні втрати за цим договором на загальну суму 42720,80 грн (що є також похідними).
Тобто позивач повинен був сплати за дві вимоги майнового характеру за кожен окремий договір, у загальній сумі 2662,40 грн (1331,20 грн * 2 вимоги) відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), оскільки позов поданий позивачем через електронний суд, то відповідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Тобто, 2662,40 грн*08 = 2129,92 грн (по 1064,96 грн за кожну вимогу), саме таку суму позивач повинен був сплатити за подачу цього позову.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково за договором № 3 від 29 липня 2016 року у загальній сумі 26751,55 грн, то відповідно слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 26751,55 *100 % /30227,22 = 88,50 %; 1064,96*59,23% / 100 % = 942,48 грн. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково за договором № б/н від 07 квітня 2008 року у загальній сумі 39236,46 грн, то відповідно слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 39236,46 *100 % /42720,80 = 91,84 %; 1064,96*91,84% / 100 % = 978,06 грн. 
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 1920,54 грн (942,48 грн+978,06 грн).
Судом вбачається, що позивачем надмірно сплачені кошти за подачу цього позову у сумі 5857,28 грн (7987,20 грн – 2129,92 грн).
Позивачу слід роз`яснити, що він має право звернутися до суду із клопотання про повернення переплаченої суми судового збору на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.
Керуючись ст. 3,12,13,15,56,77-82,133,141,263-265,268 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» про стягнення відшкодування за невиконання договорів оренди земельних ділянок - задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 пеню за прострочення орендної плати у розмірі 6193 (шість тисяч сто дев`яносто три) грн 54 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4224 (чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн 15 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 29 липня 2016 року № 3 інфляційні втрати у розмірі 16333 (шістнадцять тисяч триста тридцять три) грн 86 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 07 квітня 2008 № б/н пеню за прострочення орендної плати у розмірі 18627 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) грн 07 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 07 квітня 2008 № б/н три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4234 (чотири тисячі двісті тридцять чотири) 71 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі від 07 квітня 2008 року № б/н інфляційні втрати у розмірі 16374 (шістнадцять тисяч триста сімдесят чотири) грн 68 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) грн 54 коп.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду або через Кегичівський районний суд Харківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Желябівка Нижнєгорського району Кримської області, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро», місцезнаходження: 64003, Харківська область, Берестинський район, с-ще Кегичівка, вул. Калинова, буд. 32 а, код ЄДРПОУ 30142214,
представник відповідача: Качайло Артем Євгенійович, адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.М. Куст