Справа № 515/1434/25
Провадження № 2/515/151/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Дімітренко Валерій Євстафійович, до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, 
В С Т А Н О В И В :

17 вересня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника Дімітренка В.Є. звернувся до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю, який обґрунтував таким.
Позивач прийняв церковний приход православної Свято Михайлівської церкви у с.Глибоке Татарбунарського (нині Білгород-Дністровського) району Одеської області на початку 1997 року, де і дотепер є священиком даного приходу.
Через те, що сім`ї позивача не було де проживати, з дозволу Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області він з сім`єю з 1997 року поселилися у порожній будинок по АДРЕСА_1 , де останній разом із дружиною проживає до тепер. 
Вказаний житловий будинок у минулому належав мешканцю с. Глибоке – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Спадкоємці на вищевказаний будинок відсутні.
Позивач разом із сім`єю проживає у будинку з січня 1997 року по теперішній час, тобто майже 28 років. За весь час проживання у будинку позивач зробив ремонтні роботи та переобладнання, сплачував усі необхідні комунальні платежі, тобто відкрито, добросовісно володів та користувався зазначеним житловим будинком. Станом на сьогодні позивач вклав у будинок значні кошти, а тому вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач заволодів будинком, не укладаючи будь-якого договору, він не мав орендних чи інших відносин з будь якими особами чи органами влади, тобто його заволодіння житловим будинком є безтитульним. 
Отже, позивач виконав всі умови для визнання за ним права власності за набувальною давністю.
Враховуючи викладене, просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 за набувальною давністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2025 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 22 вересня 2026 відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позову; витребувано у Саратському відділі ДРАЦСу у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису № 16 від 07 липня 1995 року про смерть ОСОБА_5 та копію актового запису № 17 від 23 листопада 1993 року про смерть ОСОБА_6 .
04 листопада 2025 року на виконання ухвали суду в частині витребування доказів надійшли копії актових записів (вх. № 5926/25-Вх 04.11.2025).
Згідно з ухвалою суду від 17 грудня 2025 року, витребувано: у державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області засвідчені належним чином копії спадкових справ після смерті: ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області; ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Глибоке татарбунарського району Одеської області; у Глибоківському старостинському окрузі Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області: інформацію про те, хто є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та на якій підставі; інформацію про те, хто був зареєстрований та фактично проживав з ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день їх смерті; інформацію про те, чи визнавалася відумерлою спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; копії (витяги) з погосподарських книг щодо обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 з дня постановлення будинку на облік та до 1995 року (включно), із зазначенням голови домогосподарства, членів його сім`ї та суспільної групи господарства; інформацію щодо права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; у ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» інформацію щодо реєстрації права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі якого документу проведено таку.
27 та 29 січня 2026 року на виконання ухвали надійшла витребувана інформація (вх.№644/26 від 29.01.2026, вх. № 560 від 27.01.2026). 
У підготовче засідання учасники справи не з`явилися.
Від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Дімітренка В.Є. надійшла заява про слухання справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Логінов О.Г. також подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача.
Судом ухвалено про проведення підготовчого засідання у відсутність учасників справи, які є з`явились у судове засідання.
Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до положення ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що власниками житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі Витягів з погосподарської книги щодо обліку домогосподарства по Глибоківській сільській раді Татарбунарського району Одеської області з дня постановлення будинку на облік та до 1995 року (включно).
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з копії актового запису про смерть № 17 від 23 листопада 1993 року, який був вчинений Глибоківською сільською Радою народних депутатів татарбунарського району Одеської області.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія актового запису про смерть № 16 від 07 серпня 1995 року, вчиненого Глибоківською сільською Радою народних депутатів татарбунарського району Одеської області. 
Як вбачається з листа державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. від 27 січня 2026 року вих. № 28/01-16, спадкові справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилися.
Згідно з довідкою старости с. Глибоке Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області В.Нямцу від 20 січня 2026 року вих.№5, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з нею проживав її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки старости с. Глибоке Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області В.Нямцу від 20 січня 2026 року вих. № 6, на момент смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ніхто не проживав.
Спадщина після їх смерті відумерлою не визнавалася, на підтвердження чого свідчить довідка старости с. Глибоке Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області В. Нямцу від 20 червня 2026 року за вих. № 7.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 462203588, станом на 29 січня 2026 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 17 березня 2025 року вих. № 40, відповідно до записів погосподарської книги Глибоківської сільської ради за 1991-1995 роки № 4, особистий рахунок № НОМЕР_1 , будинок АДРЕСА_2 , належав ОСОБА_5 . За даними погосподарської книги у будинку проживали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка помрела ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 17 березня 2025 року вих. № 41, за даними погосподарської книги Глибоківської сільської ради № 2 за 1996-2025 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 26 червня 1997 року проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (голова домогосподарства); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (дружина); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (син); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (донька).
Згідно з Виписками з погосподарських книг № 2 по с. Глибоке за 1996-2000, 2000-2005, 2011-2015, 2006-2010, 2016-2020, 2021-2025 роки головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_1 (позивач у справі) - а.с. 17-22, який є споживачем електроенергії ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за вказаною адресою (о/р № 27023/00000344, згідно з договором № П27023/344, про що ним надано копію розрахунку заборгованості станом липень 2025 року.
За даними технічної характеристики домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 станом на 05 лютого 2025 року складається з житлового будинку – літ. А, загальною площею 88,7 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м, допоміжною 26,7 кв.м, площею основи забудови – 109,1 кв.; веранди – а1, площею основи забудови 17,6 кв.м; навісу – а2, площею основи забудови 16,9 кв.м; літньої кухні – Б, площею основи забудови 26,9 кв.м; погрібу – б1, площею основи забудови 21,3 кв.м; навісу – б2, площею основи забудови 3,5 кв.м; навісу – В, площею основи забудови 51,5 кв.м; сараю – Г, площею основи забудови 26,6 кв.м; сараю – Д, площею основи забудови 19,1 кв.м; сараю – Е, площею основи забудови 5,0 кв.м; ворота -1, площею основи забудови 7,4 кв.м; огорожі – 2, площею основи забудови 38,2 кв.м; басейну – 3. Рік забудови: 1950-1987. Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18 березня 2025 року, вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18 березня 2025 року становить 173 399,47грн.
Земельна ділянка площею 0,19 га для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за даними погосподарських книг значиться за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Державні акти на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою не видавалися. Земельна ділянка не відноситься до розпайованих земель. Кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався. На підтвердження вказаного надано довідку старости с.Глибоке Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області В. Нямцу від 20 січня 2026 року за вих. № 8.
Звертаючись з даним позовом, позивач зазначив, що він з сім`єю вселився у спірний житловий будинок на початку 1997 році з дозволу сільської ради, де проживає і дотепер. В минулому будинок належав мешканцю с. Глибоке – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємці на вищевказаний будинок відсутні. Тобто добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років.
Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом ст. 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
При вирішенні спорів має значення факт добросовісності позивача саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З матеріалів справи вбачається, що позивач разом із сім`єю з дозволу сільської ради вселилися до житлового будинку, власники якого померли, спадкоємці після їх смерті відсутні, спадщина відумерлою не визнавалася. Позивач більше десяти років добросовісно, відкрито і безперервно володіє житловим будинком та продовжує це робити і далі, користується житловим будинком в цілому та утримує його, не володів цим майном поза волею власників, довів наявність майна та підстави до його набуття, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, а також враховуючи, що відповідач Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області позовні вимоги визнала, обставин, які б свідчили про заборону чи обмеження набуття у власність позивачем житлового будинку, не встановлено, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.
На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.
Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем с. Дзвиняга Збаражського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зі складовими: житловий будинок – літ. А, загальною площею 88,7 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м, допоміжною 26,7 кв.м, площею основи забудови – 109,1 кв.; веранда – а1, площею основи забудови 17,6 кв.м; навіс – а2, площею основи забудови 16,9 кв.м; літня кухня – Б, площею основи забудови 26,9 кв.м; погріб – б1, площею основи забудови 21,3 кв.м; навіс – б2, площею основи забудови 3,5 кв.м; навіс – В, площею основи забудови 51,5 кв.м; сарай – Г, площею основи забудови 26,6 кв.м; сарай – Д, площею основи забудови 19,1 кв.м; сарай – Е, площею основи забудови 5,0 кв.м; ворота -1, площею основи забудови 7,4 кв.м; огорожа – 2, площею основи забудови 38,2 кв.м; басейн – 3. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 30.01.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк