Справа № 730/973/20
Провадження № 1-кп/740/70/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 року          м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасники судового провадження:
- прокурори - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 
- потерпілі - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 
- обвинувачений ОСОБА_14 ,
- захисник - адвокат ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження № 12020270090000322 від 25.08.2020 

за обвинуваченням  ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Борзна Чернігівської області, є громадянином України, має незакінчену вищу освіту, не працює, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України,

установив:

Згідно з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що:
1. у період з 01.01.2020 по 31.01.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місця поховання ОСОБА_16 (ІНФОРМАЦІЯ_3-ІНФОРМАЦІЯ_4), незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі, а саме православним хрестом з нержавіючої сталі з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене з корисливих мотивів; 
2. у період з 01.05.2020 по 07.09.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місць поховання ОСОБА_17 (1913-1965), ОСОБА_18 (1893-1963) та ОСОБА_19 (ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_6), повторно незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилах, а саме 12 секціями металевої огорожі з чорного металу з орнаментом у вигляді зірки, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів;
3. у період з 01.05.2020 по вересень 2020 року в нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місць поховання ОСОБА_20 (ІНФОРМАЦІЯ_7-ІНФОРМАЦІЯ_8), повторно незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі, а саме православним хрестом із нержавіючої сталі, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів;
4. у період з 01.06.2020 по 07.09.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місця поховання ОСОБА_21 (ІНФОРМАЦІЯ_9-ІНФОРМАЦІЯ_10), повторно, незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилах, а саме православним хрестом з нержавіючої сталі, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів; 
5. у період з 01.06.2020 по 07.09.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місця поховання ОСОБА_22 (ІНФОРМАЦІЯ_11-ІНФОРМАЦІЯ_12), повторно, незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилах, а саме православним хрестом з нержавіючої сталі, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів;
6. у період з 01.06.2020 по 07.09.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місця поховання ОСОБА_23 (ІНФОРМАЦІЯ_13-ІНФОРМАЦІЯ_14), повторно, незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилах, а саме православним хрестом з нержавіючої сталі, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів; 
7. у період з 01.08.2020 по 25.08.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місця поховання ОСОБА_24 (1925-1986) та ОСОБА_25 (1898-1987), повторно, незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилах, а саме двома православними хрестами з нержавіючої сталі, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином їх на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів;
8. у період з 01.08.2020 по 01.09.2020 у нічний час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу з місця поховання ОСОБА_26 (ІНФОРМАЦІЯ_15-ІНФОРМАЦІЯ_16), повторно, незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилах, а саме металевим православним хрестом з нержавіючої сталі, з метою подальшого збуту, обернувши таким чином його на свою користь та скористався викраденим на власний розсуд, чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів; 
9. 07.09.2020 близько 03-00 год. ОСОБА_14 , перебуваючи на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту намагався повторно незаконно заволодіти предметами, що знаходяться на могилі, а саме шляхом демонтажу за допомогою попередньо підготовленої пилки по металу намагався демонтувати православний хрест з нержавіючої сталі із місця поховання ОСОБА_27 (1926 - 1995), однак не довів свій злочин до кінця, оскільки його дії були помічені та припинені ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , чим учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297 КК України, а саме незакінчений замах на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно та з корисливих мотивів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_14 не визнав своєї вини у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та надав показання, що точно не пам`ятає, але 31 серпня чи 01 вересня 2020 року він йшов від сестри додому та згадав, що йому потрібен тримач (держак) до граблів. По дорозі до його будинку за 1,5 км є посадка, де ростуть акації та клени. Він зайшов туди, щоб знайти палицю, та випадково побачив там мішок з трубами, хрести та огорожу. Того дня він не надав цьому значення та пішов додому. Наступного дня він вирішив сходити перевірити, чи залишилися ці речі там. Оскільки речі ще знаходилися в посадці, то він узяв їх собі додому. Уже знаходячись на подвір`ї, він помітив, що з мішка випала табличка, яку він підняв. Оскільки він не знав родичів померлих осіб, то й не повертав ці речі. 07 вересня 2020 року він планував вибрати картоплю та попросив свого товариша допомогти. Рано вранці, на вулиці було темно, близько 04-30 год. 07 вересня 2020 року він пішов купити самогон. Місце, в якому він хотів придбати алкоголь, знаходиться за кладовищем, приблизно за 20 хв ходи від його будинку. До кладовища, яке знаходиться на відстані 1 км від будинку, ОСОБА_14 потрібно йти приблизно 7-10 хв. Пройшовши кладовище, він захотів закурити, але помітив, що забув вдома махорку та гроші, а тому вирішив повернутися. Повертаючись додому, ОСОБА_14 помітив на кладовищі світло від ліхтаря, а потім побачив, як звідти виходить ОСОБА_28 , з яким у нього з 2010 року неприязні відносини. Оскільки обвинуваченому було цікаво, що ОСОБА_28 робить на кладовищі, то він запитав у нього. Під час розмови між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, при цьому ОСОБА_28 погрожував поліцією. Потім вони разом пішли до автобусної зупинки, яка знаходилася поряд з кладовищем. Там був ОСОБА_29 , який і викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_28 сказав, що це обвинувачений спиляв хрести на кладовищі. ОСОБА_14 заперечував стосовно цього, казав поліцейським, що це зробив ОСОБА_28 . Йому сказали, що потрібно проїхали до відділення поліції, а ОСОБА_28 та ОСОБА_29 затримають пізніше. Фактично обвинуваченого затримали незаконно о 05-00 год., але в документах працівники поліції написали, що затримали о 07-00 год. У зв`язку з тим, що його затримали, він був відсутній під час обшуку за місцем проживання, де вилучили речові докази. У вересні 2020 року він офіційно ніде не працював, заробляв собі на життя, торгуючи м`ясом на базарі в м. Києві, металобрухт здавав лише в 2023 році, у 2020 - не здавав. Під час досудового розслідування, коли він перебував в ІТТ м. Ніжина, то до нього прийшов слідчий з новим адвокатом, щоб вручити обвинувальний акт та ознайомити з матеріалами кримінального провадження. Оскільки обвинувачений не довіряв цьому адвокату, а його захисник за призначенням тоді хворів, то він відмовився ознайомлюватися з матеріалами справи. Тоді він лише отримав обвинувальний акт та написав заяву, що матеріали кримінального провадження отримав, але не зміг ознайомитися у зв`язку з поганим самопочуттям. З речовими доказами йому не пропонували ознайомитися, вперше він побачив їх у суді першої інстанції під час попереднього судового розгляду. Коли справа вже була в Борзнянському районному суді, то він подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. У перервах між судовими засідання він ознайомився лише з 15 аркушами, серед яких були висновки експертиз. Неознайомлення обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження та речовими доказами на стадії досудового розслідування істотно вплинуло на реалізацію його процесуальних прав, насамперед права на захист. Обвинувачений просив визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виконати судове рішення Верховного Суду, яким скасовано попередні судові рішення в цій справі.
У вказаному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_11 подала цивільний позов до ОСОБА_14 , в якому просила стягнути з нього на її користь 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_14 заволодів двома православними хрестами з нержавіючої сталі, що знаходились на могилах її родичів ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , що завдало їй моральних страждань з приводу порушення місць поховання її рідних та необхідність подальшого поновлення цих хрестів. 
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 надала показання, що до події була знайома з обвинуваченим ОСОБА_14 . Про зникнення хрестів з могил її покійних родичів, а саме: ОСОБА_25 - баби та ОСОБА_24 - дядька, їй стало відомо 25 серпня 2020 року від місцевих жителів м. Борзни. Останній раз хрести на могилах вона бачила ІНФОРМАЦІЯ_17, у той день в її батька був день народження. ОСОБА_11 разом зі своїм батьком встановлювали хрести на могили померлих родичів близько 40 років тому. На могилі її баби був хрест з нержавіючої сталі з візерунками, а також з кольоровою фотокарткою та табличкою з прізвищем, ім`ям, по батькові, датою народження та датою смерті, а на могилі дядька - хрест з нержавіючої сталі та відповідна табличка. Вона не часто ходить на кладовище, десь 5-6 разів на рік, але жодного разу не бачила там ОСОБА_14 , а також не бачила, щоб він спилював хрести. Пізніше від мешканців міста вона дізналася, що в будинку ОСОБА_14 , який знаходився поряд з будинком її баби (вона на цей час обробляє там город), працівники поліції знайшли хрести. Вона поїхала туди та побачила, як з хати обвинуваченого виносили хрести. Чи був там у цей момент ОСОБА_14 , вона не пам`ятає. У подальшому її запросили до поліції для проведення слідчих дій, а саме впізнання. У присутності слідчого та понятих їй показали 5-6 хрестів, із яких вона один впізнала точно, а другий - приблизно, тому що на ньому не було візерунків. Також потерпіла ОСОБА_11 підтримала та просила задовольнити цивільний позов, оскільки їй потрібні грошові кошти для встановлення нових хрестів на могили покійних родичів. Щодо міри покарання у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_14 винним, висловилася на розсуд суду. 
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 надала показання, що кладовище, на якому похований її батько ОСОБА_26 , знаходиться на іншому кінці м. Борзна, а тому вона відвідувала його весною та восени, щоб прибрати там. На могилі її батька був встановлений хрест з нержавіючої сталі з фігурами та відповідною табличкою. Цей хрест купив та встановив її зять. Останній раз вона бачила хреста весною 2020 року. Вона точно не пам`ятає, але хреста викрали десь у липні-серпні 2020 року, вона збиралася тоді йти прибирати на кладовище. Влітку 2020 року до неї приїхали працівники поліції та повідомили, що з могили її батька викрадено хреста, вони вже знайшли чоловіка, який це зробив, їй лише потрібно прийти до поліції для проведення впізнання, під час якого вона впізнала хреста, який був встановлений на могилі її батька. Хрест був цілий, вийнятий з ями, вона впізнала його по табличці, яка висіла на ньому. Потім вони разом з поліцейськими та понятими поїхали на кладовище, де все оглянули та сфотографували. Зазначила, що за викрадення чужого майна обвинувачений має відповідати по закону, а тому просила призначити покарання на розсуд суду. 
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 надав показання, що влітку 2020 року по м. Борзні поширилися чутки про викрадення з могил на місцевому кладовищі хрестів та, що за це затримали ОСОБА_14 . Потерпілий поїхав на кладовище перевірити наявність на могилах його родичів хрестів, де побачив, що на могилі бабиної рідної сестри - ОСОБА_20 відсутня верхня половина хреста, який встановлювали її сини десь приблизно 50 років тому. Сам хрест виготовлений із нержавіючої сталі та складається з двох окремих частин: знизу труба, яка вкопана в землю, а зверху - частина з хрестом та округлою табличкою, на якій знаходилася фотографія тітки, її прізвище, ім`я, по батькові, дата народження та дата смерті. Ці дві частини скріплювалися болтом, але пізніше онук укріпив їх саморізами. Верхню частину конструкції було викрадено десь у липні 2020 року або на початку осені 2020 року. Пізніше до його сусідів приїхали поліцейські, бо шукали родичів ОСОБА_20 . Коли його дружина про це дізналася, то зателефонувала до поліції. Тоді він пішов до поліції та написав заяву, що з могили його родича викрадено хрест. Після цього свідка запросили на впізнання, під час якого він упізнав хреста, який був непошкоджений, та на якому була прикріплена відповідна табличка, за якою ОСОБА_12 і впізнав хрест. Самого ОСОБА_14 він не бачив на могилі його тітки. Щодо міри покарання - висловився на розсуд суду. 
Потерпілий ОСОБА_30 в судовому засіданні не допитувався. У матеріалах справи міститься копія актового запису про смерть від 22.07.2024, згідно з якою ОСОБА_30 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження винуватості  ОСОБА_14 прокурор послався на показання потерпілого ОСОБА_31 , надані попередньому складу суду під час попереднього судового розгляду в цій справі, зафіксовані на технічному записі судового засідання Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2022 року. Так, потерпілий ОСОБА_30 надав показання, що він доглядав за могилами своїх родичів ОСОБА_17 (баби), ОСОБА_32 (тітки) та ОСОБА_19 (чоловік тітки), які знаходяться на кладовищі у м. Борзні. Влітку 2020 року він приїхав на кладовище та побачив, що біля могил відсутня огорожа, залишилася лише одна секція, яка була приварена, інші 12 секцій - відсутні. Огорожа була виготовлена із чорного металу, пофарбована срібною фарбою; кожна секція має декоративний орнамент у вигляді кола із зіркою всередині. Кожна така секція має вагу приблизно 10 - 12 кг. Пізніше свідка викликали до поліції для проведення слідчих дій. Під час впізнання він упізнав огорожу з могил покійних родичів. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 надав показання, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_14 . У 2016 - 2018 роках він працював у Києві охоронцем, а ОСОБА_14 возив на базар продавати картоплю та м`ясо, і вони зустрічалися під час поїздок. Останні 6 років свідок постійно працює у пункті прийому металобрухту в м. Борзні. Восени 2019 року ОСОБА_14 приніс на пункт прийому металобрухту мішок з нержавіючими нефарбованими трубами по 50 - 60 см кожна діаметром - 35 - 40 мм. Тоді він приходив на пункту один раз у два-три тижні та приносив чимало таких труб, більше одного мішка. На запитання свідка про походження цих труб, обвинувачений відповідав, що вони дісталися йому від батька. У зв`язку з тим, що труби були порізані на дрібні частини, то свідок не зміг точно сказати, які це були вироби, у тому числі, чи були вони хрестами. ОСОБА_33 нічого не знав про крадіжку хрестів та огорожі з кладовища. Приблизно через три місяці, як ОСОБА_14 приніс йому труби, до нього на пункт прийому приїхали працівники поліції разом з обвинуваченим та запитали, чи останній приносив труби. ОСОБА_33 все розповів та показав труби, які йому приніс ОСОБА_14 та які в подальшому поліцейські вилучили. Після цього ОСОБА_33 та ОСОБА_14 посварилися, оскільки свідок відмовився приймати речі від ОСОБА_14 , бо потім до нього приходили власники цих речей та звинувачували його. Після цього ОСОБА_14 перестав приносити металобрухт (труби) на пункт прийому. 
Інших потерпілих, свідків обвинувачення та захисту в судовому засіданні допитано не було, хоча судом створено всі необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
На доведення винуватості ОСОБА_14 у пред`явленому (зміненому) обвинуваченні прокурором надано процесуальні документи та докази, які були оголошені та оглянуті (відтворені) у судовому засіданні під час судового розгляду, а саме:
- протокол огляду місця події від 25.08.2020, проведеного на кладовищі в м. Борзна по вул. Авіації за участі потерпілої ОСОБА_11 , під час якого виявлені дві могили, де поховані родичі останньої, що знаходяться поряд одна з одною, на яких відсутні хрести. Біля однієї з могил виступає спил труби, біля іншої мається ямка; 
- протокол огляду місця події від 07.09.2020, проведеного з 4:15 год. до 5:09 год. на кладовищі по вул. Авіації, під час якого виявлено, що на металевому хресті з написом « ОСОБА_34 1926-1995» знизу мається надпил, на вході до кладовища на відстані 30 м від кладовища виявлена ручна ножівка по металу з надписом 3 р. 20 к. з гравіюванням 6920-0001, яка була вилучена;
- протокол обшуку від 07.09.2020 у будинковолодінні обвинуваченого, під час якого була вилучена металева тачанка. У сараї виявлена та вилучена металева огорожа сріблястого кольору розміром 294х92 см, металева огорожа синьо-блакитного кольору 2 секції розміром 298х86 см. Розукомплектовані по частинам металеві загорожі 10 секцій 88х72 см частково сріблястого кольору з відшарованою фарбою з ромбом по середині; 10 металевих секцій огорожі розміром 85х95; дві металеві огорожі розмірами 121х81 см. Із зображенням зірки всередині, металевий православний хрест довжиною 272 см на 83 см із табличка розміром 23х17 см з написом «ОСОБА_51 1903-1984»; ритуальний вінок у вигляді корзини, поміщений до спецпакета № ЕХРО422926. У приміщенні веранди будинку у морозильній камері виявлено болгарку. Також у коморі були виявлена ще одна болгарка, металеве полотно для ручної пилки по металу чотири використані круги по роботі із металу, елементи хрестів та металеві ваги. У цьому ж приміщенні були виявлені металевий хрест із металевих рейок 1x4 розміром 136x78 см. З частково спиляним декором у вигляді трьох металевих кругів з обох боків поперечної колонки, на якому наявна чорно-біла фотокартка літньої жінки овальної, форми 12x9 см з табличкою розміром 22x16 см з надписом « ОСОБА_35 19.04.1897 - 05.11.1967»; металева табличка розміром 25x20см із надписом « ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_9 - ІНФОРМАЦІЯ_10»; металева табличка з фотокарткою чоловіка з надписом « ОСОБА_24 17.06.1925-24.10.1986» розміром 23.5x17.5 см; металева табличка з надписом «ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_18 - ІНФОРМАЦІЯ_19» розміром 30x20; металева табличка з надписом « ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_11 - ІНФОРМАЦІЯ_12» розміром 295х 25 см; металева табличка із надписом « ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_13 - ІНФОРМАЦІЯ_14 «Поет України» розміром 35x25,5 см. Також під час обшуку були виявлені елементи хрестів у мішку металеві труби із хрестів з ознаками спилу декору;
- протоколи пред`явлення речей для впізнання від 08.09.2020, згідно з якими ОСОБА_11 упізнала хрест з могили ОСОБА_25 , металеві таблички з написами « ОСОБА_24 17.06.1925 - 24.10.1986» та « ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_18 - ІНФОРМАЦІЯ_19»;
- протокол огляду предметів від 08.09.2020, відповідно до якого були оглянуті металеві таблички із хрестів з надписами ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 та табличка із зображенням чоловіка без написів, під час яких були виявлені та вилучені сліди папілярних узорів;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.09.2020 від ОСОБА_37 , відповідно до якого він указав, що у липні 2020 року невідома особа здійснила наругу над могилою його покійної родички ОСОБА_21 , у червні 2020 року - над могилою його родича ОСОБА_23 , у серпні 2020 року - над могилою його родича ОСОБА_38 ;
- протокол огляду місця події від 09.09.2020 на кладовищі по вул. Авіації у м. Борзна, під час якого були оглянуті могили подружжя ОСОБА_39 , які знаходяться поряд та огороджені металевою огорожею. При цьому на хресті з надписом « ОСОБА_40 » знизу на відстані 12 см від краю плити виявлений надпил розміром 10 см. На іншій могилі, що належить ОСОБА_41 , хрест відсутній, частина хреста виступає з бетонної основи. З неї був зроблений зріз та поміщений до спецпакета № 1366844;
- протокол огляду місця події від 09.09.2020 на кладовищі по вул. Авіації у м. Борзна, під час якого були оглянуті могили подружжя ОСОБА_42 , які знаходяться поряд та огороджені металевою огорожею, та виявлені два спили металевих труб на місці знаходження хрестів. З них були зроблені та вилучені зрізи труби з могили ОСОБА_21 діаметром 5 см, поміщений до спецпакета № 1365765, зріз з могили ОСОБА_22 діаметром 5,5 см, поміщений до спецпакета № 1365764;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.09.2020 від ОСОБА_43 , відповідно до якого вона указала, що у вересні 2020 року невідома особа здійснила наругу над могилою її покійних родичів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;
- протокол пред`явлення речей для впізнання від 10.05.2020, під час якого ОСОБА_44 впізнала хрести з могил ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а також таблички з написами, що знаходилась на хрестах; табличку з хреста з могили ОСОБА_23 ;
- протокол огляду предметів від 10.09.2020, під час якого потерпіла ОСОБА_44 пояснила, що емальованій табличка овальної форми із зображенням особи чоловічої статі містилася на металевій табличці з написами, що у свою чергу була прикріплена до хреста та була викрадена з могили ОСОБА_23 ;
- протокол огляду місця події від 15.09.2020 на кладовищі по вул. Авіації в м. Борзна за участі потерпілого ОСОБА_31 , під час якого встановлено відсутність 12 секцій огорожі навколо могил ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_19 , наявна лише одна секція з металевим декором у вигляді зірки та орнаменту. Потерпілий повідомив, що виявив зникнення огорожі у вересні 2020 року;
- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18.09.2020, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_30 впізнав секцію металевої огорожі, що знаходилась на могилах його померлих родичів, з металевим декором у вигляді зірки та мережива;
- протоколи огляду предметів від 21.09.2020, 22.09.2020, а саме 12 секцій металевої огорожі із зображенням зірки по центру, на якій наявне відшарування фарби; православного хреста з могили ОСОБА_22 , під час якого зроблений зріз його частини та поміщений до спецпакета № ЕХРО136740, православного хреста з могили ОСОБА_21 , здійснений зріз його частини та поміщений до спецпакета № ЕХРО 0136741; 
- протокол огляду місця події від 05.10.2020 на кладовищі по вул. Авіації в м. Борзна за участі потерпілого ОСОБА_12 , яким встановлено відсутність хреста на могилі ОСОБА_20 , який був прикручений до труби висотою 76 см діаметром 5 см, що знаходиться біля могили на бетонній основі;
- протокол пред`явлення речей для впізнання від 29.10.2020, під час якого ОСОБА_12 упізнав хрест з нержавіючої сталі з табличкою з написом та овальною табличкою з фотографією померлої ОСОБА_20 ;
- протокол огляду місця події від 05.10.2020 на кладовищі по вул. Авіації в м. Борзна за участі потерпілої ОСОБА_13 , під час якого встановлено наявність ями біля бетонної гробниці на могилі ОСОБА_26 та відсутність хреста з нержавіючої сталі з табличкою, де зазначена дата народження померлого та дата смерті;
- протокол пред`явлення речей для впізнання від 29.10.2020, під час якого ОСОБА_13 упізнала хрест з нержавіючої сталі з табличкою, де вказане прізвище ОСОБА_26 та період його життя;
- висновок судової трасологічної експертизи № 1244 від 15.10.2020, відповідно до якого зрізи із частин металевих хрестів із могил ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та зрізи із впізнаних металевих хрестів із могил ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до розділення складали одне ціле;
- висновки за результатами трасологічної експертизи № 1197 від 05.11.2020 та дактилоскопічної експертизи № 1453 від 24.11.2020, згідно з якими на табличках із хрестів з могил ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 та таблички із зображенням невідомого чоловіка без надписів, виявлені сліди пальців рук, придатні для ідентифікації, які залишені пальцями лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_14 ;
- висновок комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 527 від 15.10.2020, відповідно до якого на час проведення експертизи у ОСОБА_14 мали місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності. По епізоду від 07.09.2020 за своїм психічним станом він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Прокурор вважав доведеною вину обвинуваченого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень належними та допустимими доказами та просив призначити йому покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді 5 років обмеження волі, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297 КК України - у виді 4 років обмеження волі; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років обмеження волі.
Захисник просив визнати ОСОБА_14 невинуватим та виправдати з підстав недоведення його вини. Також вказував на порушення вимог процесуального закону під час досудового розслідування щодо ненадання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення обвинуваченому, порушення принципу змагальності, на що вказав Верховний Суд у постанові від 15 травня 2024 року в цій справі.
Так, 15 травня 2024 року Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду прийняв постанову в цій справі, якою задовольнив частково касаційну скаргу захисника ОСОБА_15 , скасував вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_14 та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.
Вищевказану постанову Верховного Суду мотивовано тим, що відповідно до положень статті 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (частина 1). Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання (ч. 2).
Оголошення сторонам про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів іншій стороні є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним та одночасно одним із засобів перевірки повноти і всебічності проведеного досудового розслідування.
Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Поряд з тим сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (частина 9 статті 290 КПК України).
При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження (зокрема, права вимагати відкриття матеріалів провадження та права на ознайомлення з цими матеріалами).
Водночас ч. 10 ст. 290 КПК України регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження. Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Таким чином, обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку статті 290 КПК України, допускається лише на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлено певний строк для такого ознайомлення.
Іншого порядку підтвердження факту відкриття матеріалів стороною кримінального провадження протилежній стороні в разі зловживання нею своїми процесуальними правами (зволікання при ознайомленні з матеріалами або відмови у письмовому підтвердженні факту надання доступу до матеріалів) КПК України не передбачає.
Верховний Суд установив, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_14 був встановлений строк для ознайомлення з матеріалами. Разом з цим у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування (т. 4, а. с. 105) наявні зауваження ОСОБА_14 про те, що він не ознайомлений з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі у зв`язку з поганим самопочуттям.
Верховний Суд не погодився з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні підстави вважати про порушення стороною обвинувачення вимог статті 290 КПК України, оскільки згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27 листопада 2020 року ОСОБА_14 вказав, що він не зміг ознайомитися з такими матеріалами у зв`язку зі станом здоров`я, при цьому захисник ознайомився у повному обсязі. 
При цьому Верховний Суд зробив висновки, що повідомлення про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні для ознайомлення в порядку статті 290 КПК України є процесуальною дією, яка має індивідуальний характер, тобто стосується конкретного учасника кримінального провадження і не може делегуватися захиснику. Так само, на думку Суду, індивідуальний характер має і реалізація права, передбаченого пунктом 14 частини 3 статті 42 КПК України, на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Згідно із ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
З огляду на зазначене Верховний Суд вважав обґрунтованими доводи сторони захисту щодо істотності порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду слід врахувати наведене, постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно зі ст. 439 КПК України п ісля скасування вироку або ухвали судом касаційної інстанції суд першої або апеляційної інстанції здійснює судове провадження згідно із загальними вимогами, передбаченими цим Кодексом, в іншому складі суду. Вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.
Отже, при новому судовому розгляді зазначеної справи суд має врахувати вказівки Верховного Суду, викладені в постанові Верховного Суду від 15 травня 2024 року.
Так, під час нового судового розгляду обвинувачений ОСОБА_14 наполягав на тому, що його не було ознайомлено з матеріалами досудового розслідування. Щодо матеріалів на 15 аркушах (висновки експертиз), то з ними обвинувачений ознайомився вже під час розгляду справи в Борзнянському районному суді Чернігівської області.
Під час нового судового розгляду сторона обвинувачення так і не надала жодних доказів на підтвердження виконання вимог ст. 290 КПК України, а саме на підтвердження виконання обов`язку з надання доступу до матеріалів досудового розслідування, ознайомлення обвинуваченого з ними.
Щодо посилання прокурора в судових дебатах на те, що обвинувачений ознайомлений зі всіма матеріалами кримінального провадження, оскільки суд двічі досліджував письмові докази (один раз - речові), за участі обвинуваченого в судових засіданнях під час судового розгляду, слід зазначити, що ця обставина сама по собі не відміняє і не замінює обов`язку прокурора надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання з урахуванням положень ч. 2 ст. 290 КПК України.
З урахуванням вищевказаного, оскільки стороною обвинувачення порушено вимоги ст. 290 КПК України щодо надання обвинуваченому доступу до матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними, тобто відкриття обвинуваченому матеріалів досудового розслідування, то суд не приймає як докази жодні вищевказані письмові докази в справі з огляду на правила ч. 12 ст. 290 КПК України.
Оцінюючи вищенаведені показання свідка ОСОБА_47 та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , суд констатує, що жоден з указаних осіб не вказав на об`єктивну обґрунтованість вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, їхні показання не містять будь-якої інформації щодо обставин злочину.
Ні показання зазначених потерпілих, ні вказаного свідка, вини обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненому не стверджують ані прямо, ані опосередковано, оскільки вони не були очевидцями самої події злочину: незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилах померлих; незакінченого замаху на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого. Показання цих осіб не містять жодних фактичних даних, із яких можливо було б зробити висновок про причетність обвинуваченого до незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилах померлих, незакінченого замаху на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, за обставин, указаних у зміненому обвинувальному акті.
Щодо показань потерпілого ОСОБА_31 слід зазначити таке. 
Так, однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Частиною 1 ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Перелік процесуальних джерел доказів, якими встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження наведений у частині другій згаданої статті. До таких джерел законодавець відносить: показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).
Відповідно до ст. 94 КПК України кожен доказ повинен бути оцінений з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
За змістом ст. 86, 87 КПК України, ключовою умовою визнання доказів недопустимими є встановлення факту їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому, зібрані таким шляхом докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення, оскільки це порушує право особи на справедливий судовий розгляд.
Перевірка доказів на їх допустимість є однією з найважливіших гарантій забезпечення прав і свобод людини в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. З огляду на це, суд має детально аналізувати надані сторонами докази на предмет їх допустимості.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.
Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки показаннями свідка чи потерпілого, яких безпосередньо не допитував під час судового засідання, лише у разі коли вказані особи були допитані слідчим суддею в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України, що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, викладеною у постановах від 22 жовтня 2021 року (справа № 487/5684/19, провадження № 51-1569 км 21), від 01 березня 2023 року (справа № 628/1284/20, провадження № 51-1580 км 22). 
Оскільки потерпілий ОСОБА_30 не допитувався слідчим суддею в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України, то його показання, надані попередньому складу суду під час попереднього судового розгляду, суд не приймає. 
Разом з цим суд зауважує, що свідки  ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які за версією обвинувачення помітили та припинили дії обвинуваченого ОСОБА_14 з демонтажу за допомогою попередньо підготовленої пилки по металу православного хреста з нержавіючої сталі із місця поховання ОСОБА_27 (1926 - 1995), що згідно з обвинувальним актом мало місце 07.09.2020 близько 03-00 год. на кладовищі по вул. Авіації в адміністративних межах м. Борзни Чернігівської області, - не допитувалися судом безпосередньо в судовому засіданні під час судового розгляду.
Суд провів судовий розгляд указаного кримінального провадження відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якою судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши всі необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. 
Статтею 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням. Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17) у рішенні від 04.07.2018 указав, що поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. 
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. 
Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, що передбачено ст. 25 КПК України. 
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України. 
Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6)обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. 
За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. 
Оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, що відсутні достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України. 
З огляду на викладене, ОСОБА_14 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України, у зв`язку з недоведеністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, підлягає залишенню без розгляду, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність виправдання обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та на підставі ст. 174 КПК України - скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2020 та 11.09.2020. 
Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне на підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 13139,74 грн - віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. 2, 22, 26, 84, 85, 91, 94, 100, 124, 174, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_14  визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України, за недоведеністю наявності в діянні складу кримінальних правопорушень. 
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 13 139 (тринадцять тисяч сто тридцять дев`ять) гривень 74 копійки - віднести на рахунок держави.
Речові докази:
- металеву тачанку, болгарку марки Cnart-Ca6-125N, яку поміщено до спецпакета № EXPO0422925, металеве полотно для ручної пилки для металу, яке поміщено до спецпакета № EXPO222901, болгарку марки Vega-v6-1300, яку поміщено до спецпакета № EXPO422928, металеві ваги марки Nomosonic, що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_14 ;
- 10 металевих секцій розміром 85х95 см, 2 металеві загороди розміром 121х81 см із зображенням по центру орнаменту у вигляді зірки, що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, - повернути спадкоємцям потерпілого ОСОБА_48 ; 
- металевий православний хрест із зображенням на ньому таблички із надписом " ОСОБА_26 1903-1984" довжиною 272 см, шириною 83 см, табличку розміром 23х17 см, що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_13 ;
- металевий хрест із металевих рейок 1х4 розміром 136х78 см, з частково спиляним декором у вигляді трьох металевих кругів з обох боків поперечної колонки, на якому мається чорно-біла фотокартка літньої жінки овальної форми 12х9 см, на якому мається табличка з надписом « ОСОБА_35 19.04.1897 - 05.11.1967», що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, - повернути потерпілому ОСОБА_12 ;
- металеву табличку розміром 25х20 см із надписом « ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_9 - ІНФОРМАЦІЯ_10», металеву табличку з надписом « ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_11 - ІНФОРМАЦІЯ_12» розміром 295х25 см, металеву табличку із надписом « ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_13 - ІНФОРМАЦІЯ_14, поет України» розміром 35х25,5 см, металевий православний хрест розмірами 180х89 см без трьох кругів збоку, на якому мається табличка розміром 29х20 см без даних, справа та зверху на хресті маються металеві круги у вигляді трикутників, металевий православний хрест довжиною 192 см, шириною 123 см із зігнутою табличкою під 900 без зазначення даних, металеву табличку овальної форми із зображенням чоловіка розміром 18,5х14 см, що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_49 ; 
- металеву табличку з фотокарткою чоловіка з надписом « ОСОБА_24 17.06.1925 - 24.10.1986» розміром 23,5х17,5 см, металеву табличку з надписом «ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_18 - ІНФОРМАЦІЯ_19» розміром 30х20 см, частину металевого хреста із декором у вигляді трьох завитків на трьох кінцях хреста та із елементами декору вздовж осі хреста - що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_11 ; 
- металеву загороду сріблястого кольору розмірами 294х93 см, металеву загороду синьо-голубого кольору розміром 298х86 см та аналогічну загороду розміром 284х90 см, металеві загороди у розукомплектованому вигляді по частинам, з яких 10 секцій розміром 88х72 см, частково сріблястого кольору з відшарованою фарбою із зображенням одних і тих же елементів із зображенням геометричної фігури у вигляді ромбу всередині загороди, табличку розміром 23х17 см, ритуальний вінок у вигляді корзини з квітками, який був поміщений до спецпакета № EXPO422926, частину хреста та металевої таблички, які поміщені до спецпакета № EXPO222900, верхню частину металевого хреста білого кольору розміром 81х92 см із труби діаметром 4,5 см з візерунком декору, верхню частину хреста із слідом спилу із труби діаметром 65 мм розміром 113х71 см із орнаментом кругів, мішок білого кольору з вмістом у ньому частин елементів декору із хрестів різного виду та розміру, металеві труби із хрестів у кількості 8 труб діаметром 55 мм, довжиною 2х45, 2х40, одна з яких має 2 металеві кола на кінці, 84 см, 128 см, на кінці якої перпендикулярно приварена труба діаметром 3,5 см, 108 см, та 172 см, - залишити на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області до встановлення власника чи законного володільця;
- зріз металевого православного хреста з могили ОСОБА_50 , поміщений до спецпакета № 1366844, шість аркушів паперу зі слідами папілярних узорів, 4 використані круги по роботі з металом, які поміщені до спецпакета № EXPO222900, 3 пачки сірників та 4 цвяхи, що знаходяться на зберіганні у ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, ручну ножівку по металу з гравіюванням з лівого боку 3 р. 20 к. з правого боку 6920-0001 - знищити; 
- диск DVR із відеозаписом під час проведення обшуку - залишити у матеріалах кримінального провадження. 
Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2020 та 11.09.2020. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1