ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
30 грудня 2025 року 	Справа № 280/9614/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 (далі - позивач), до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене у формі Витягу з протоколу №109/168 від 16.05.2025 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині призначення одноразової грошової допомоги із залишку не виплаченої суми, сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_4 - в сумі 4 500 000,00 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.;
зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення та виплату одноразової грошової допомоги малолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старший лейтенант ОСОБА_4 та прийняти відповідне рішення з урахуванням позиції суду викладеної в даному рішенні;
зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старший лейтенант ОСОБА_4 недоплачену частину одноразової грошової допомоги, в сумі 3 000 000,00 (три мільйони) грн. 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України та 10.11.2022 під час виконання військового обов`язку загинув у віці 30 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.11.2022 та сповіщення сім`ї. 25.05.2023 у позивачки та загиблого народився спільний син, якого було названо на честь загиблого батька - ОСОБА_5 та вказано прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого від 06.06.2023, актовий запис №390, де у графі «по-батькові» зі слів позивачки записано « ОСОБА_7 ». У листопаді 2023 року позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою щодо реалізації права дитини на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька військовослужбовця шляхом її виплати. 29 листопада 2023 року у вказаній виплаті було відмовлено через брак документів, які підтверджують факт батьківства та необхідність наявності свідоцтва про народження та рішення суду про наявність родинних відносин з загиблим. Позивач звернулась до суду для встановлення факту батьківства та рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/6329/23 було встановлено той факт, що загиблий дійсно є батьком дитини та зобов`язано Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №390 від 06.06.2023 про народження ОСОБА_8 . 21 лютого 2025 року позивач отримала повторне свідоцтво про народження, із внесеними відповідно до судового рішення змінами, та повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а 16 червня 2025 року отримала копію витягу з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.05.2025 №109/168, в якій було призначено ОСОБА_2 виплату у розмірі залишку від 15 000 000 грн, а саме 4 500 000 грн. Такий залишок сформувався з того, що мати загиблого також зверталась за виплатою відповідної компенсації та на момент звернення позивачки для виплати частини встановленої законом суми, на користь ОСОБА_3 було сплачено 10 500 000 грн. Позивач вважає такі дії протиправними та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами письмового провадження без виклику/повідомлення учасників справи.
У поданому до суду відзиві відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог через те, що згідно з пунктом 7 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2023 № 62/168 одноразову грошову допомогу призначено матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 14.11.202 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 30.12.2022 № 321/КЦ/18460 - в сумі 15 000 000 грн. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14.01.2025 у справі № 331/6329/23 встановлено факт батьківства загиблого відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку зі зміною (збільшенням) кола осіб, які мають право на отримання допомоги (з 1 особи на 2 особи), 16.05.2025 Комісією прийнято рішення (п. 14 протоколу № 109/168) про перерозподіл фактично не виплаченої суми 4 500 000 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн на сина ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який має право на отримання допомоги. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві (п. 4.8 Порядку №45). Отже, на час прийняття рішення не виплачена сума одноразової грошової допомоги матері, якій вона призначена в повному обсязі, у Міноборони виникла можливість провести відповідний перерозподіл одноразової грошової допомоги між особами, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 - сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_4 , призначено одноразову грошову допомогу із залишку не виплаченої суми - в сумі 4 500 000 грн. Відповідач вважає свої дії протиправними та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Третю особу про відкриття провадження в адміністративній справі було повідомлено належним чином, станом на дату винесення рішення пояснень від третьої особи не надходило.
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків. 
ОСОБА_4 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 на посаді командира групи 3 загону.
10.11.2022 командир групи 3 загону військової частини НОМЕР_4 , старший лейтенант ОСОБА_4 , 1992 року народження, загинув під час виконання бойового завдання, що підтверджується сповіщенням сім`ї від 25.02.2025 №1224, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
25.05.2023 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим від 06.06.2023, актовий запис №390, де у графі «По-батькові» зі слів позивачки записано « ОСОБА_7 ».
13.11.2023 ОСОБА_1 звернулась ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою щодо реалізації права дитини на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька військовослужбовця шляхом її виплати, яка зареєстрована за вх.№9350/с стосовно загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , 1992 року народження.
Листом від 29.11.2023 №с/5831, ІНФОРМАЦІЯ_7 було відмовлено у виплаті вказаної одноразової грошової допомоги через те, що не надано жодного документа на підтвердження того, що ОСОБА_8 є дитиною загиблого військовослужбовця.
ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про встановлення факту батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2025 по справі №331/6329/23 позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдненного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про встановлення факту батьківства, про зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини, про визначення обов`язкової частки дитини у спадщині - задоволено частково.
Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець смт. Верхній Рогачик, Херсонської області, України, громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдненного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №390 від 06.06.2023 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 
у графі відомості про батька зазначити - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець смт. Верхній Рогачик, Херсонської області, України, громадянин України;
у графі прізвище дитини зазначити - ОСОБА_11 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2025 по справі №331/6329/23, Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдненного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.02.2025 внесено зміни до актового запису №390 від 06.06.2023 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00049629749 від 21.02.2025, та видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 21.02.2025, у графі відомості про батька зазначено - ОСОБА_4 , у графі прізвище дитини зазначено - ОСОБА_11 .
ОСОБА_1 від імені та в інтересах малолітнього сина звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відповідним пакетом документів з метою реалізації права дитини на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька військовослужбовця шляхом її виплати.
Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.05.2025 №109/168, протокольним рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2023 №62/168 було призначено одноразову грошову допомогу матері ( ОСОБА_3 ), яка звернулась із відповідною заявою в сумі 15 000 000 грн (залишок невиплаченої допомоги складає 4 500 000 грн).
У зв`язку зі зміною (збільшенням) кола осіб, які мають право на отримання допомоги (з 1 особи на 2 особи), Комісією прийнято рішення про перерозподіл не виплаченої суми 4 500 000 грн на сина ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який має право на отримання допомоги. 
Ураховуючи зазначене призначено одноразову грошову допомогу із залишку не виплаченої суми, сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 14.11.2022 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 30.12.2022 №321/КЦ/18460 - в сумі 4 500 000 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн 00 коп.
З матеріалів справи вбачається, що на момент призначення сину загиблого одноразової грошової допомоги, матері загиблого - ОСОБА_3 , було виплачено грошову допомогу в розмірі 10 500 000 грн, а залишок - 4 500 000 грн перерозподілено на користь дитини загиблого.
У позовній заяві позивач повідомила, що взаємної згоди щодо розподілу суми одноразової грошової допомоги з ОСОБА_3 , не досягнуто, на смс-повідомлення та усно відмовила щодо розподілу суми.
ОСОБА_1 звернулась до Міністерства оборони України із заявою, в якій просила повторно розглянути заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, та виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги в сумі 3 000 000,00 грн.
В матеріалах справи міститься лист Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 19.11.2025 №220/13/27426, за змістом якого щодо звернення ОСОБА_1 щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в сумі 3,0 млн. грн повідомлено, що дане звернення надійшло до Департаменту 07.11.2025, та перебуває на розгляді в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», відповідь буде надана у встановлений Законом строк.
Позивач, не погодившись з рішенням Міністерства оборони України, оформлене у формі Витягу з протоколу №109/168 від 16.05.2025 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині призначення одноразової грошової допомоги із залишку не виплаченої суми, сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_4 - в сумі 4 500 000,00 грн, звернулась з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Оскаржуване рішення Відповідача-1 вказаним критеріям не відповідає, а тому має бути визнане протиправним та скасоване.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 1-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
За змістом підпункту 2 частини 1 статті 3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які загинули.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
вдова (вдівець);
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна з таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках.
Відповідно до пункту 6 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Згідно з пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022, який у подальшому був продовжений та діє на момент розгляду цієї справи.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 та №69 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Пунктом 2 Постанови №168 визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата складання актового запису про смерть, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.
Як слідує з матеріалів справи, 21.11.2022 мати загиблого - ОСОБА_3 звернулась із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина - ОСОБА_4 .
На підставі поданої матір`ю загиблого заяви та зібраних документів, рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим Протоколом засідання комісії від 10.03.2023 №62/168 (пункт 7), матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_4 , було призначено одноразову грошову допомогу в сумі 15000000 грн.
В подальшому, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2025 по справі №331/6329/23 позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдненного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про встановлення факту батьківства, про зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини, про визначення обов`язкової частки дитини у спадщині - задоволено частково.
Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець смт. Верхній Рогачик, Херсонської області, України, громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдненного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №390 від 06.06.2023 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 
у графі відомості про батька зазначити - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець смт. Верхній Рогачик, Херсонської області, України, громадянин України;
у графі прізвище дитини зазначити - ОСОБА_11 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2025 по справі №331/6329/23, Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдненного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.02.2025 внесено зміни до актового запису №390 від 06.06.2023 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00049629749 від 21.02.2025, та видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 21.02.2025, у графі відомості про батька зазначено - ОСОБА_4 , у графі прізвище дитини зазначено - ОСОБА_11 .
У зв`язку зі зміною (збільшенням) кола осіб, які мають право на отримання допомоги (з 1 особи на 2 особи), 16.05.2025 Комісією прийнято рішення (п. 14 протоколу № 109/168) про перерозподіл фактично не виплаченої суми 4 500 000 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн на сина ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який має право на отримання допомоги.
Суд зазначає, що встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо малолітнього ОСОБА_2 відбулося вже після прийняття відповідачем рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги матері загиблого.
Враховуючи наведені обставини справи, суд зазначає про те, що на час розгляду заяви матері загиблого відповідач не міг знати про факт наявності у ОСОБА_4 малолітньої дитини - ОСОБА_2 .
Водночас суд зауважує, що передусім коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ, а згідно з частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Правовий наслідок не реалізації такого права передбачений абзацом 3 пункту 2 Постанови №168, відповідно до якого якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу.
Суд наголошує, що той факт, що встановлення факту батьківства військовослужбовця ОСОБА_4 відбулось після його смерті не може бути підставою для висновку про те, що ця дитина не набула прав на отримання рівної частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, оскільки такий підхід до тлумачення законодавства не відповідатиме положенням Закону №2011-ХІІ, а також основним принципам охорони дитинства, а саме, рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, незалежно від народження, або будь-яких інших обставин, а також міжнародним зобов`язанням держави згідно зі статтею 2 Конвенції про права дитини поважати і забезпечувати всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, без будь-якої дискримінації.
Суд звертає увагу на те, що за своєю сутністю одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, тобто спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), відтак рішення комісії про перерозподіл фактично не виплаченої суми в розмірі 4 500 000 грн дитині військовослужбовця, на думку суду, не відповідає змісту і меті закону.
Враховуючи викладене суд вважає, що з урахуванням положень статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, малолітній син загиблого військовослужбовця має право на призначення одноразової грошової допомоги в рівній частці разом з іншою особою, яка має таке право.
Стосовно посилання відповідача на те, що у разі якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги в повному розмірі, за її одержанням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку, суд зауважує, що станом на дату прийняття спірного рішення одноразова грошова допомога не була виплачена в повному розмірі, тому позивач не мала підстав для вирішення питання перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Підсумовуючи викладене, суд констатує, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.05.2025 №109/168, яким ОСОБА_2 встановлено право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 4 500 000 грн є необґрунтованим, прийнятим без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття, а також вимог законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.
Обираючи належний і ефективний спосіб захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із документами про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старший лейтенант ОСОБА_4 недоплачену частину одноразової грошової допомоги, в сумі 3 000 000,00 (три мільйони) грн. 00 коп, суд зазначає наступне.
Міністерство оборони України є державним органом виконавчої влади, який забезпечує виконання оборонної політики України, і отримує кошти з державного бюджету для виконання свої функцій.
У відповідності до статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. 
Ця норма є загальнообов`язковою та навіть якщо право особи на виплату визначеної допомоги є, розпорядник не може на власний розсуд створювати нові бюджетні зобов`язання понад наявні асигнування.
Бюджетне призначення в даному випадку є виплата одноразової грошової допомоги у визначеному законом розмірі 15 000 000 грн, тому позовна вимога про зобов`язання виплатити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 недоплачену частину одноразової грошової допомоги, в сумі 3 000 000 грн є порушенням принципу цільового та законного використання бюджетних коштів, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 
Крім того, в подальшому питання щодо перерозподілу суми допомоги на користь малолітнього ОСОБА_2 , як сина загиблого військовослужбовця, може вирішуватися за взаємною згодою або в судовому порядку.
Суд зазначає, що адміністративне судочинство не охоплює вирішення питань, пов`язаних із перерозподілом грошових коштів між фізичними особами. Вказані відносини, що виникають у зв`язку з таким перерозподілом коштів, належать до сфери цивільного права та повинні вирішуватися у порядку, визначеному цивільним судочинством, виходячи з принципу рівності прав усіх членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
При зверненні до суду з цим позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відтак питання щодо розподілу витрат на сплату судового збору судом не розглядається. Інші судові витрати позивачем не заявлено.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання / перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр.Повітрофлотський, буд.6, код ЄДРПОУ 00034022), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене у формі Витягу з протоколу №109/168 від 16.05.2025 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині призначення одноразової грошової допомоги із залишку не виплаченої суми, сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старшого лейтенанта ОСОБА_4 - в сумі 4 500 000,00 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення та виплату одноразової грошової допомоги малолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є загиблий ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану старший лейтенант ОСОБА_4 та прийняти відповідне рішення з урахуванням позиції суду викладеної в даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова