ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 755/7332/25
провадження № 2/753/9455/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі також - ТОВ «Свеа Фінанс», позивач) через систему «Електронний суд» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , відповідачка, клієнт, позичальник, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 28 620 грн. 
10.05.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12287-05/2024. 29.08.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-26/24 відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки. Відповідно до додатку 1 до реєстру боржників від 29.08.2024 до договору факторингу № 01.02-26/24 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 12287-05/2024 від 10.05.2024 в сумі 28 620 грн, з яких: 9 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 15 120 грн - заборгованість за відсотками; 4 500 грн - неустойка. 

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2025 матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2025 справу передано до провадження судді Трусової Т. О.
Ухвалою від 02.07.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

10.05.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12287-05/2024, відповідно до якої відповідачка отримала кредит в сумі 9 000 грн, строком на 120 днів до 06.09.2024. Денна процентна ставка становить 1.50 % (що становить 547,50% річних), реальна річна процентна ставка - 14964,26 %; орієнтовна загальна вартість кредиту - 25 200 грн. Розмір процентної ставки є фіксованим. 
ТОВ "Стар Файненс Груп" свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить пункт 8 кредитного договору. 
Відповідно до підпункту 1.1. пункт 1 кредитного договору, товариство надає клієнту в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з підпунктом 3.3. пункту 3 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсотки за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дні надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата відсотків проводяться на залишок заборгованості за кредитом.
29.08.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-26/24 відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки. Відповідно до додатку 1 до реєстру боржників від 29.08.2024 до договору факторингу № 01.02-26/24 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 12287-05/2024 від 10.05.2024 в сумі 28 620 грн, з яких: 9 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 15 120 грн - заборгованість за відсотками; 4 500 грн - неустойка. 
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у визначені договором строки відповідачкою не виконано.
Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
За приписами статті 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За положеннями частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 (далі - Закон про електронну комерцію), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір..
Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом установлено, що 10.05.2024 відповідачкою було акцептовано пропозицію фінансової установи (компанії) щодо укладення електронного кредитного договору, на виконання вимог частини четвертої статті 8 Закону про електронну комерцію повідомлено про себе інформацію, необхідну для його укладення, та здійснено підписання цього договору електронним підписом.
Підписання ОСОБА_1 кредитного договору, який містять усі істотні умови, передбачені законодавством для кредитного договору, зокрема, сума кредиту, розмір процентів, строки і порядок погашення кредиту, є доказом ознайомлення відповідачки з його предметом та усіма умовами. 
Відповідно до частини першої статті 509 цього Кодексу зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За загальними правилами, встановленими нормами статей 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).
Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і в укладеному між фінансовою установою та ОСОБА_1 кредитному договорі.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статей 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частина перша статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а відтак доводи відповідачки про відсутність у позивача майнового права, на захист якого подано цей позов, не заслуговують на увагу і є безпідставними.
За обставинами справи установлено, що ОСОБА_1 є боржником у зобов`язанні, що виникло на підставі укладеного нею з первісним кредитором кредитного договору, який не був виконаний нею у встановлений строк, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до неї на суму заборгованості в загальному розмірі 28 6200 грн, що включає в себе: 9 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 15 120 грн - заборгованість за відсотками; 4 500 грн - неустойка.
За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).
З огляду на те, що за умовою укладеного з відповідачкою договору позики, позика надається шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, доказом невиконання фінансовими установами зобов`язань щодо надання кредиту могла б бути виписка з карткового рахунку відповідачки,проте жодних доказів на підтвердження неотримання нею кредитних коштів суду не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу. 
Отже на підставі оцінки викладених у заявах по суті справи доводів та аргументів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Свеа Фінанс» до позичальника ОСОБА_1 та задовольняє їх у повному обсязі.

З огляду на результат розгляду справи, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачем судовий збір. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження за адресою: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, буд .6) заборгованість за договором позики № 12287-05/2024 від 10.05.2024 у розмірі 28 620 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а всього стягнути 31 042 (тридцять одна тисяча сорок дві)гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: