Справа №932/6921/22
Провадження № 2-а/932/224/22

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, –

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2022 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , в якому останній просив суд: поновити строк для звернення до суду із даним позовом, постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДН №004313 від 02.11.2022, скасувати та провадження у справі закрити.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 02.11.2022 відносно нього начальником Чечелівського відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Ткаченко Ю.О. було винесено постанову серії ПН МДН 004313, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.203-1 КУпАП (працював без відповідного дозволу на працевлаштування, перебуваючи на території України з порушеним строком перебування), у зв`язку з чим накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 1 700,00 грн. Позивач, вказуючи на те, що він не працював на території України без відповідного дозволу та, враховуючи невідповідність оскаржуваної постанови приписам Закону, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №932/6921/22 передано 15.11.2022 судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. від 15.11.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 12.01.2023 надано суду відзив на адміністративний позов, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими вимогами. Так, зазначено, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам закону, а обставині, які в ній зафіксовані, дійсності.
Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії постанови серії ПН МДН №004313 від 02.11.2022, складеної начальником Чечелівського відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Ткаченко Ю.О., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.203-1 КУпАП, що полягало у здійсненні праці без відповідного дозволу, перебуваючи на території України (м.Дніпро, кафе «Шашлик», помічник кухаря) з порушеним дозволеним строком перебування (ч.ч.1,3 ст.3, ст..9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; п.2 порядку затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012).
Згідно копії письмового пояснення, наданого ОСОБА_3 начальнику Чечелівського ГУ ДМС у Дніпропетровській області Ткаченко Ю. від 02.22.2022, останнім зазначено, що він не є робітником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а є співмешканцем кухаря ОСОБА_4 , яка працює у вказаному закладі, зарплату він не отримує, у вільний час допомагає ОСОБА_5 . Також останнім зазначено, що він на території України знаходиться на законних підставах.
У відповідності до положень ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
У позові представник позивача просить суд поновити строк звернення до суду із даним позовом, посилаючись на те, що постанову у справі винесено 02.11.2022, тобто останнім днем її оскарження є 12.11.2022 (субота – вихідний день), а отже останнім днем оскарження постанови у даній справі є наступний робочий день – 14.11.2022. Зважаючи на викладене, суд вважає можливим поновити позивачу строк звернення до суду із даним позовом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.  Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.  Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.  Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:  1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;  2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;  3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.
Статтею 203-1 КУпАП передбачена відповідальність за умисне невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на те, що позивачем заперечується факт вчинення інкримінованого йому правопорушення, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів, з яких би вбачалось, що останній знаходився на території України після спливу встановленого законодавством терміну та здійснював трудову діяльність за наведених у спірній постанові обставин, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів наявності рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду ОСОБА_6 в Україну та про його незаконне перебування на території України.
Відповідно до положень КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача понесені витрати по справі – сплачений судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 73-77, 241-247, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_7 строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДН №004313 від 02.11.2022, винесену відносно ОСОБА_1 , скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі – сплачений судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.
Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя           Т.О.Кудрявцева